Скрін Австралія і Меджік Філмс представляють
СПЛЯЧА КРАСУНЯ
- Привiт. - Привiт.
- Залишиш автограф? - Звичайно.
Спасибi.
Спасибi за допомогу.
Вiдмiнно. Досить.
Все.
Добре.
Зараз я стану нагнiтати повiтря. Помалу.
Вiд цього тиск усерединi почне мiнятися.
Ти вiдмiнно справляєшся.
Привiт.
Тебе пiдвезти, Люсi?
Нi. Сама доберуся. Роботи ще багато.
- Не обтяжуй себе. - Спасибi за турботу. До зустрiчi.
Бувай.
Може, я зможу тебе зацiкавити?
Чом би i нi?
Спасибi.
Нема за що.
Це Люсi.
Привiт.
Привiт, Люсi.
"Люсi в небесах..."
А ми якраз вирiшували, хто з нас тебе трахати.
Невже?
Тодi киньте жребiй.
Ти з нами?
Орел або решка?
Орел.
От погань!
Орел.
Так, мiй принц. Але хiба я говорила коли?
Хiба я сказала сьогоднi?
Або цього року? Або через рiк?
Справедливо. Тодi кинемо монету.
Сьогоднi або через рiк? Орел -
сьогоднi.
Сьогоднi.
Менi точно таланить.
Зараз або через 5 годин?
Добре. Зараз -
решка.
Решка нiколи не пiдводить?
Вiрно.
Ну, що, йдемо?
Бувай.
- Привiт. - Привiт.
Ти заплатиш ренту?
Ренту?
Так. Ренту. Її платять. А ти вже затримуєш.
Ось, тут небагато. Вони не помруть, якщо трохи почекають.
Не розумiєш? Це ж її будинок.
Хiба вiн твiй?
Господарi - її батьки. Їй просто повезло.
Просто заплати за житло. I доки ти удома, приберися у ваннiй.
Ми ж домовлялися. Сьогоднi твоя черга.
Я вже прибиралася.
Треба все вiддраювати.
Почистити мiж плитками. Вичистити всi стики.
Постараюся отримати максимум задоволення.
Люсi!
Телефон. Це твоя мама.
Третя лiнiя.
Спасибi.
Привiт, мам. Як ти взнала цей номер?
Нi.
Ти хочеш, щоб мене звiльнили?
Добре. Так. Вона у мене пiд рукою. " Вiза" .
5-4-6-4,
6-8-7-0,
1-3-9-0.
Закiнчується в квiтнi 15 року.
Так.
Пробач?
Так, бачу. 3-9-9.
Добре. Менi пора, мам.
Так, все нормально. Менi треба йти. Добре. Бувай.
- Привiт, Люсi. - Привiт, Бердманн.
Заходь.
Я принесла дарунки.
Спасибi.
- Як ти? - Непогано. Спасибi. А ти?
Теж добре. Спасибi.
- Як сiм'я? - У них все добре. А твої?
Теж нiчого.
А як дiти?
Просто прекрасно.
Ось це добре.
Радий тебе бачити.
Виглядаєш приголомшливо.
Спасибi.
Я повинен сказати тобi щось важливе.
Пам'ятаєш той ранок...
на пляжi?
Пiсля того, як ми побували у Ендi?
Я хотiв поцiлувати тебе.
Ти, напевно, теж цього хотiла.
Але я цього не зробив через свiй язик.
Його обклало
i вiн весь розпухнув. Видовище жахливе.
Справжнє попадалово.
Я просто не мiг тебе поцiлувати.
Все гаразд.
Я б хотiв, щоб ти знала...
Я дуже дорожу своїми друзями.
Я знаю це.
А ще те, що для тебе це дуже важливо.
Я до бiсу втомився дивитися Опру.
Привiт. Я - Мелiса. Дзвоню з приводу оголошення в студентськiй газетi.
Так...
Струнка...
Жива...
А що надiти?
Добре, вiдмiнно. Чекаю з нетерпiнням зустрiчi.
Добре. До побачення.
- Спасибi. - Нема за що.
Ти точно не хочеш чаю або кави?
Може, води?
Нi, спасибi.
Так. Ми готовi.
Так.
- Здрастуйте. - Привiт.
Заходь.
Сiдай.
Спасибi.
Спасибi, що прийшла.
Велике задоволення - бачити перед собою таку красуню.
Пропоную поступити так.
Я опишу двома словами характер роботи.
I якщо ти зацiкавишся, поговоримо про деталi. Що скажеш?
Я згодна.
Нам потрiбна офiцiантка для роботи на певних умовах
у тiй бiлизнi, що ми їй надамо.
Ти працюватимеш з iншими дiвчатами
деякi з яких мають бiльш широкий круг обов'язкiв.
Можливiсть зростання є у всiх.
Платимо ми 250 доларiв за годину. Готiвкою.
Працювати будеш без контракту.
Будь-яка iз сторiн може перервати нашу домовленiсть у будь-який час.
Тому раджу тобi знайти iнший бiльш надiйне джерело доходiв.
Я зрозумiла.
Ми покладаємося на взаємну довiру i конфiденцiйнiсть.
Але попереджаю, що у нас є система покарань...
дуже серйозних покарань за порушення конфiденцiйностi.
Добре.
Тобi все зрозумiло?
Так.
Моя тобi порада: постарайся витрачати грошi розумно.
Ставитися до них, як до випадкового успiху
можливостi заплатити за навчання.
Але лише, благаю, не шукай у цьому кар'єрних можливостей.
Просто деякий час попрацюй на благо своїх поточних потреб.
Запам'ятай, жодних проникнень не буде.
Твоя вагiна - закритий храм.
Моя вагiна -
далеко не храм.
I, проте, це так.
У неї нiхто не проникне без твоєї згоди.
А тепер встань i роздягнися.
Томас.
Вiдкрий рот.
Пiрсинга немає?
Татуїровки?
Прекрасно.
Постав ноги на ширинi плечей.
Що це?
Родимку видалили.
Одягайся.
Залишилося ще декiлька важливих питань. Ти вживаєш лiки?
Лише протизаплiднi.
Що-небудь ще? Антигiстамiннi препарати? Антидепресанти?
- Нi. -" Прозак" ? " Еффексор" ?
Нi.
Палиш?
Нi.
Хiба що, травичку...
Дуже рiдко.
Iншi наркотики? Або щось токсичне?
Нi. Нiколи.
Чому?
На всьому протязi своєї iсторiї людство вживало наркотики.
Наркотики - це свого роду бальзам, аспiрин для душi.
Моя мама - алкоголiчка з буйною вдачею.
Працює на астрологiчнiй гарячiй лiнiї.
Ми б хотiли зробити аналiз твоєї кровi. Не заперечуєш?
Нi. Будь ласка, робiть.
Ти нам дзвонила iз громадського телефону.
- А мобiльний у тебе є? - Так.
Прекрасно. Всi розмови, зв'язанi з роботою, оплачуються.
А тепер повернемося до роботи. Ти умiєш прислуговувати за столом?
Так.
З якого боку подають рибне блюдо?
З правого.
З лiвого.
Томас, помiть собi. Томас тобi допоможе.
Ти дуже красива i дуже талановита.
Але ми допоможемо тобi стати ще красивiше i талановитiше. Повiр менi.
I ще твоє iм'я...
Ми станемо називати тебе Сара.
Добре.
Спасибi.
Все гаразд, люба?
Так...
Дати серветку з лавандовим маслом?
Звичайно.
Пробачте!
Я не хотiла.
Чорт!
- Добридень. - Привiт.
- Як твої справи? - Непогано. Спасибi. А у тебе?
Теж терпимо. Спасибi.
Сiдай до столу.
Чим зобов'язаний настiльки випадковiй радощi?
Нiчим. Просто зробила ап-грейд своїх стандартних здiбностей.
I жодного особливого приводу?
Чистий або чистий?
Може, порно поглянемо?
Нi.
Гаразд.
А що у тебе з руками?
- Жуки. - Жуки.
Вона тут...
Сара?
Привiт, Сара. Я - Софi.
Привiт.
- Вiдмiнно виглядаєш. - Спасибi.
Що ж, зараз я вiдведу тебе у роздягальню, щоб зробити макiяж.
Там великий вибiр помад.
Потрiбно пiдiбрати помаду в тон з твоїми статевими губами.
Це що, жарт такий?
Ну, гаразд.
Це не жарт.
Все гаразд? Добре.
- Готова? - Так.
Тодi, вперед.
Друзi, спасибi вам за те, що ви зiбралися тут.
I менi, як завжди, дуже приємно вас бачити. Спасибi вам.
Тобi спасибi.
Спасибi.
Сьогоднi ми подаємо iкру бiлуги на булочках брiош.
Добре.
Можете подавати.
Холодець з перепелiв фаршированих чорними трюфелями,
на гнiздi з обсмаженого порея i трав.
Цiкавий вибiр.
Вперше я спробував це блюдо багато рокiв тому
на двадцяту рiчницю свого весiлля.
А сьогоднi я попросив шеф-кухаря спробувати вiдродити це блюдо.
Спробуйте i скажiть менi,
чи справдi воно таке чудове
або мною володiють спогади про Елiзабет i ту нiч,
якi зробили це блюдо таким особливим для мене.
За блюдо!
- За блюдо! - За блюдо!
За спогади!
Брендi?
Спасибi.
Яка нiжна шкiра.
Брендi?
Спасибi.
Брендi?
Не хвилюйтесь.
Не сталося нiчого страшного.
Менi шкода.
Не переживай. Ти прекрасно зi всiм справляєшся.
Залиш прибиральницям.
Сьогоднi ти нам бiльше не знадобишся.
Спасибi.
Бабуїн.
- Привiт. - Привiт.
Дуже мило.
Ти теж вiдмiнно виглядаєш. I зачiска красива.
А, це...
Софi, можна менi пiти сьогоднi ранiше?
Лише сьогоднi.
Поступово стане легко. Зовсiм легко - нiколи.
Давно ти цим займаєшся?
Що за питання?
Вибач.
- Спасибi. - Жодних проблем.
Ви дозволите?
Будьте моїм гостем.
Деякi вдають, що померли, а я вдаю, що живу.
Що ж, у вас вiдмiнно виходить.
Я вам дещо покажу.
Я б iз задоволенням у вас вiдсосала.
Алiлуя!
Привiт, Люсi.
- Котра година? - Вже ранок.
Тобi що-небудь запропонувати? Каву?
Так. Кава. Спасибi.
Бердманн, ти одружишся зi мною?
Так.
Спасибi.
- Нема за що. - Дуже мило з твого боку.
Менi буде приємно.
Спасибi.
Здається, я готовий до цього.
Майже готовий.
Ти зможеш знову пройти курс детоксикацiї.
Грошi будуть.
Спасибi.
Лише цього разу боюся, я не видеруся.
А я упевнена, що зможеш.
Ти в це вiриш?
Не знаю.
Пiщана миша. Нiчний вид, що знаходиться в небезпечному положеннi.
Сумчаста миша. До недавнього часу тварина вважалася вимерлою.
Її основнi вороги - сови i кажани.
Цi рiдкiснi тварини мало вивченi.
Вважають за краще харчуватися комахами, але не вiдмовляться i вiд м'яса.
Гострi iкла.
Зайнявши оборонну позицiю,
пiщана миша видає дуже голосний звук.
Насправдi, сумчаста миша дуже нагадує чiпкого кенгуру.
Привiт, Томас. Давно не було чутно.
Зроблю все, що зможу. Говори.
Пробач?
На скiльки?
I все?
Скiльки?
Добре, так. Я зрозумiла. Добре. Бувай.
- Привiт. - Добридень.
Заходь.
Смiливiше. Ласкаво просимо.
Сподiваюся, поїздка була не дуже важкою.
Навпаки, спасибi.
Прекрасно.
Тодi, може, ти хочеш прийняти душ, щоб освiжитися з дороги?
В кiнцi коридору справа є ванна кiмната.
За дверима халат.
Добре. Спасибi.
Постарайся не намочити волосся.
Добре.
Я готова.
Ти добре себе почуваєш?
Пробачте?
- Iз здоров'ям проблем немає? - Нi. Жодних.
Зараз ти заснеш, а потiм прокинешся.
Немов цих годин не було. Не буде навiть снiв.
Через годину-двi пiсля пробудження ти вiдчуєш легку слабкiсть.
Але потiм сили повернуться i все буде добре.
Цей стан не такий важкий, як похмiлля.
Такий сон творить дива.
Пiсля нього ти вiдчуєш, що народилася заново.
Спасибi тобi, Клара.
Пару мiсяцiв тому зi мною стався дивний випадок.
На однiй з книжкових полиць я натрапив на книгу,
яку менi колись подарував мiй брат на день народження.
Це був збiрник коротких розповiдей.
I я почав перечитувати один з них.
У нiй говорилося про чоловiка, який одного дня, прокинувшись вранцi,
так i не змiг пiднятися з лiжка.
Покоряючись вiдчуттю самозбереження, вiн закрив очi.
Почав передивлятися своє життя,
i його раптом охопило якесь хвилювання.
I тодi вiн зiбрав свої речi i обiрвав всi зв'язки.
Вiн бiльше не мiг жити серед тих людей,
яких знав, вони паралiзували його.
Вiн зiбрав всi свої грошi i вiдправився до Риму.
Йому хотiлося заритися пiд землю немов цибулина, немов корiнь,
але навiть в Римi йому не удалося сховатися
вiд людей зi свого минулого життя.
I тодi вiн вирiшує повернутися в мiсто де народився i здобув освiту,
але який не знаходив у собi сил назвати рiдним.
Проте, i це не допомогло йому.
Вiн вiдчував, що у нього не бiльше прав повертатися, чим в покiйника.
Що йому залишалося? I ось тодi вiн вирiшується на вiдчайдушнiй крок.
Вiн спрямовується в новий свiт, до нової мови.
I знову нiчого не мiняється.
Вiд безвихiдностi i в вiдчайдушнiй спробi хоч якось собi допомогти,
вiн вирiшує ще раз покинути своє мiсто
i вирушає подорожувати автостопом.
Його пiдбирає якийсь чоловiк.
Вони їдуть вночi, i раптово машина врiзається в стiну.
Водiй гине, а наш герой
з переломами опиняється в лiкарнi.
Пройшли мiсяцi. Його рани загоїлися.
I вiн раптом вiдчув бажання жити.
Вiн знайшов упевненiсть у самому собi,
у тих речах, якi йому не потрiбно було пояснювати.
Наприклад, що в його шкiрi є пори, що все на землi речове.
Йому не терпiлося швидше вибратися з лiкарнi
подалi вiд немiчних i вмираючих.
"На рахунок три ти пiднiмешся i пiдеш.
Всi твої кiстки цiлi!" Кiнець.
Перечитуючи цi слова - " Пiднiмешся i пiдеш. Твої кiстки цiлi." -
я вiдчув жахливу печаль.
Знаєш, яким рядком починалася ця iсторiя?
"Коли людина переступає тридцятилiтнiй рубiж,
його не перестають називати молодим" .
30!
Цю книгу менi подарували на моє тридцятилiття.
"Тридцятий рiк" автор Iнгеборг Бахманн.
I я чув...
Менi говорили...
Я знав це завжди, навiть не вiддаючи собi в цьому звiту.
Справжня правда не завжди виявляється не очiкуваною.
I що ж я зробив тодi?
Продовжив жити далi, як жив як того вiд мене вимагав обов'язок.
Ми були щасливою парою, моя Елiзабет i я.
Саме так сприймали нас люди.
Хоча, насправдi, я зовсiм не пiклувався про свою дружину
про своїх друзiв ...
i навiть про власних дiтей.
Просто...
жив за iнерцiєю.
Менi таланило в життi. У всьому супроводив успiх.
Але з кожним новим кроком в менi мiцнiло вiдчуття вiдрази.
Я завжди прагнув зайняти оборонну позицiю.
I сьогоднi,
вперше в своєму життi, я зiзнаюся всi мої кiстки переламанi.
Всi до одної...
I одного дня менi знадобиться ваша допомога.
Тому що всi мої кiстки зламанi.
Тут ви в безпецi.
Вам нiчого соромитися. Тут вас нiхто не побачить.
Проте, ви повиннi поважати нашi правила.
Жодного проникнення.
Спасибi тобi, Клара.
Будь обережна. Скоро ти вiдчуєш себе краще.
Спасибi.
Iнтуїцiя тебе не пiдвела.
Поживемо - побачимо.
Який же ти виродок.
Два тижнi, i забирайся. Адiос, амiго.
Чинга ту мадре!
Менi дуже шкода.
Так. Менi теж.
- Здрастуйте. - Привiт.
Ця квартира ще вiльна?
Так. Приголомшливе мiсце. Центр мiста.
У мене є ключi. Якщо хочете, можу показати.
Не треба.
Не сумнiваюся, що це гарна квартира.
Ви маєте рацiю.
Та все ж, краще поглянути.
Я її знiмаю.
У мене подруга там живе.
Що ж, можемо обiйтися без огляду. У вас документи з собою?
Так.
Доведеться заповнити деякi папери.
Недаремно говорять: один стiбок, але вчасно, коштує дев'яти.
- Тримайте. - Спасибi.
Привiт, Томас, це Сара.
Я хотiла взнати, чи повернулася Клара iз зустрiчi.
Добре.
Можливо, ти менi допоможеш?
Я орендувала нову квартиру ось i подумала:
може, для мене є яка-небудь робота.
Добре.
Буду вдячна, якщо ви про мене не забудете.
Велике спасибi. Бувай, Томас.
Майже закiнчив.
Так-так. Можна.
Ось майже i все. Ти в порядку?
Пробач, важливий дзвiнок. Я обов'язково повинна вiдповiсти.
Я зараз повернуся, доктор Франкенштейн.
Добре, Злiсний Монстр.
Я залишила тут сумку. Отже обов'язково повернуся.
У нас одна умова: жодного проникнення.
Так. Але зараз у мене встає лише пiсля тонни " Вiагри"
i якщо яка-небудь красуня стискуватиме мої сiдницi.
Це, швидше, менi потрiбне проникнення.
Але сьогоднi я не сподiваюся на такий успiх.
У цьому ви маєте рацiю.
Спасибi вам, Клара.
Розсунь ноги, сука.
Я натискуватиму ту саму кнопку, щоб змусити сочитися твiй сiк.
А потiм я проткну тебе своїм величезним клинком.
Я трахатиму тебе доти поки ти не завищиш вiд жаху.
Чортова шльондра...
Шльондра...
Чортова шльондра...
Привiт.
Добре.
Так. Гаразд. Я йду.
Пробачте...
Даруйте. Пробачте.
Все добре. Я тут.
Привiт, Люсi.
Привiт.
Знiми блузу.
Пробачте.
Люблю випити. Справжнiй спец в цьому.
Коли ти його бачила востаннє?
Мiсяцi три-чотири тому. Ми разом обiдали.
Вiн був в твоєму старому светрi. У такому сiрому.
Я бачив Бердманна в..
Коли ми зустрiчалися з тобою востаннє?
Рiк тому?
Говорять, вiн пролежав там два тижнi, поки його не знайшов брат.
Два тижнi за такої погоди!
Ти на менi одружишся?
Що?
Навiщо?
Чому...
саме зараз?
У тебе ще все життя попереду.
Говори.
Та пiшла ти!
Йди до бiса!
Ось, значить, як...
Я зараз з Хелен.
Я не можу тобi повiрити.
Я тобi не вiрю.
Ти i сама собi не вiриш.
Котися все до бiсу!
Хелен дуже ввiчлива.
Спробуй i ти побути такою.
Ввiчливою.
За ввiчливiсть.
Тут ви в безпецi.
Вам нiчого соромитися. Тут вас нiхто не побачить.
Спасибi, Клара.
Я прошу лише про одне: жодного проникнення.
I не залишайте слiдiв на тiлi дiвчини.
Спасибi.
Ми iнколи звiльняємо людей.
Ну так що?
Добре. Ти - звiльнена.
Спасибi.
Пробачте.
Гей! Пробачте.
- Привiт. - Привiт.
Ви менi не допоможете?
Що скажете про це?
Непогана.
Тодi я вiзьму її .
Вiдмiнно. Пройдiть туди.
Що ж, продовжимо.
Отже, чорний робить 129-й хiд сюди,
щоб атакувати цей трикутник.
Хiд дуже агресивний i неочiкуваний.
Як на це вiдповiдає майстер Шусай?
Вiн проводить контратаку бiлим управо.
130-й хiд бiлим.
Чому вiн це робить?
Чому пiсля 27 хвилин роздумiв майстер робить хiд,
який неминуче приведе до його власної поразки?
Привiт. Прийдеш на вечiрку?
Не можу. Багато справ на завтра.
- Яких саме? - Я спатиму.
Що? Краще повеселися. Хоч би небагато.
- Що це? - Не знаю.
Але точно тобi сподобається.
Чом би i нi?
Ось так. Ласкаво просимо в свiт живих!
Страх смертi - брехня номер один.
Люсi?
Вимкни його.
Алло?
Так. Добре. Так. Через двi хвилини. Добре. Гаразд.
Повiсь штори. Чорт забирай!
Що це за лайно? Це жахливо!
Люсi, повернися.
Ти упевнена?
З нею все гаразд.
Зупинися! Стiй!
- Здрастуйте, дорога. - Привiт.
- Добре себе вiдчуваєш? - Так. Я в порядку.
Ти упевнена?
Так. Спасибi.
Душ завжди творить дива.
Я прошу про допомогу.
Я хочу побачити, що тут вiдбувається. Хоч би раз.
Я розумiю тебе. Повiр менi.
Але мої клiєнти...
Я не можу пiддавати їх небезпеки шантажу.
Лише один раз.
Це проти наших правил.
- Будь ласка, Клара. - Вибач.
Вважаю, ти вже прийшла в норму?
Так. Все добре. Спасибi.
Ти добре себе почуваєш?
Так.
Ось i чудово.
Спасибi, Клара.
Ви упевненi?
Спасибi.
Добранiч.
Люсi...