Už od nepaměti
se ve vánočních pohádkách objevují sněhuláci,
kteří ožijí, aby někomu změnili život.
Ale tentokrát bude všechno trošičku jinak.
PLANOUCÍ SNĚHULÁK
V Hope Springs vítáme další nádherné ráno.
Nezapomeňte zajít s dětmi
na každoroční soutěž o nejhezčí sněhovou sochu,
která konečně začala!
ZAVOLEJ OPRAVÁŘE!
HOPE SPRINGS VÁS VÍTÁ
NA KAŽDOROČNÍ SOUTĚŽI O NEJHEZČÍ SNĚHOVOU SOCHU
Dobré ráno.
KATHYINO BISTRO
ŠŤASNÉ A VESELÉ VÁNOCE
Dobré ráno, Isaacu.
I tobě, Kathy.
Dneska to bude blázinec. Doufám, žes stihnul kafe.
Už konečně topíš?
Ještě ne. Dneska mu zavolám.
Jinak z tebe bude do Vánoc kostka ledu.
Starej se o slaninu a topení nech laskavě na mně.
- Když umrzneš, kdo mi pošle výplatu? - Neboj se.
Ráda tě vidím. Posaď se.
Dobré ráno.
Jak se má máma?
Dobrou chuť.
Ještě kafe?
Má oblíbená zákaznice.
Dobré ráno, Kathy.
Dobré ráno, Jan.
Můžu si dát palačinky s čokoládou?
Dobré ráno, Megan.
Ty máme normálně jen v neděli, ale jestli máma dovolí, uděláme ti je.
Výjimečně povoluji.
Děkuju, Kathy.
Nemáš zač. Posaď se.
Krásná práce.
Ahoj, Kathy.
VÍTEJTE V RECLAIMED RAGS OD MEL A THEA
Ahoj.
Kathy, co ty tady?
Říkala jsem si, že si kvůli té soutěži určitě nestihnete zajít na oběd.
Jeden krůtí sendvič bez majolky a druhý v majolce doslova vymáchaný.
- Mňamka! - Díky.
Máš mě přečteného.
A co jinak, broučku?
Dobrý. Nestěžuju si. V bistru je pořád co dělat.
A když pomineš práci?
Dobrý. Jako vždycky.
Když jsem byla mladší,
moje máma do mě věčně hučela, ať si někoho najdu.
Říkávala: „Dokud se nevydáš do zimy, nikdy nenajdeš to pravé teplo.“
Jednou o Vánocích jsem na ni dala.
Vyrazila jsem do hospody ve své oblíbené červené šále
a natrefila tam na muže svých snů.
Zlato, přineseš tu...
Co kujete?
Včera přišla.
Připomíná mi večer, kdy jsem poznala Thea.
Jak jsem ji spatřila, věděla jsem, že je to znamení.
A pak jsi přišla ty.
Jsi hodná, ale nepotřebuju ji.
Nenechá tě bez ní odejít. Věř mi.
I v zimě můžeš najít štěstí, Kathy.
Díky.
Jsi dobrá.
Jsi nějakej vyrýsovanej.
Víš co?
Nech si ji.
PŘIPRAVTE SE NA ZIMU SE SPECIÁLNÍ KOLEKCÍ
Jestli se ten pes hned nevyčůrá, vyměním ho za rybku.
Dobrý večer!
Zdravím.
Co to bylo?
Těžko říct.
Jdu to omrknout.
Oblečení!
Ty jo!
Já mám ruce. Můžu jimi hýbat!
Dokonce i pusou. Umím mluvit!
Mluvení miluju!
To je paráda!
Třeba se jednou taky dočkáš.
Pardon.
Dobré ráno.
Dobrý den.
Zdravím. To jsi ty.
Podívej, co se mi stalo.
Asi nechápu.
Byl jsem ze sněhu,
ale teď už nejsem ze sněhu.
Chápeš to?
Ne, to tedy vážně nechápu.
Není vám zima? Jste dost nalehko.
Ne, vůbec ne.
Je mi skvěle.
Mám tamhle přes ulici bistro.
Nechcete se tam ohřát a dát si něco k jídlu?
Ještě nikdy jsem nejedl.
Nevadí?
Ne. Nasytím vás. Pojďte.
Dobře.
- Co je to za chlapa? - Nevím.
Viděla jsem ho venku povídat si se sněhuláky.
Proč ho sem vodíš?
Nemohla jsem ho tam nechat. Zjevně trpí přeludy.
Zavoláme policii?
Ne, šerifovi radši ani muk. Je hrozný ras.
Jednou zatknul někoho v kině.
- Za co? - Hlasité rozbalování laskomin.
Údajně rušení klidu.
Necháme si to pro sebe.
Co když je nebezpečnej?
Tvůj kámoš se cpe bonbóny.
Díky.
Působí docela neškodně.
Co se tu sakra stalo?
- Zřejmě spontánní vloupačka. - Co zmizelo?
Kombinéza a galoše, které ani nebyly na prodej.
Patřily Theovi.
Zdravíčko, Mel a Theo.
Dobré ráno, Huntere.
Přísahal jsem, že vás budu chránit,
ale včera v noci jsem slib porušil.
Je mi to moc líto.
Zřídím speciální jednotku.
Toho pachatele dopadneme.
Nemusíte. O nic nejde.
Ty galoše byly beztak na odpis.
V mém městě nikdo výlohy vysklívat nebude.
Jerry z Winchesteru se nabídl, že nám doveze kus překližky,
aby nám sem netáhlo.
Co rodina, Huntere?
Nezajdeme ke Kathy na snídani? Zveme tě.
Nepřichází v úvahu.
Mohlo by to ovlivnit vyšetřování.
Co když jste se sem vloupali sami?
Proč bychom to dělali?
Pojistný podvod.
Co bych vydělal na galoších?
Neříkám, že jste to udělali.
To doufám. Známe se dobrých 30 let.
Nechte...
mě to prošetřit, ano?
Někdo si to odskáče.
Pekná ovčí kůže.
Ať si ty galoše nechá.
Jak se jmenujete?
Nemám páru.
Aha. Nejste náhodou Jack?
Máte to na jmenovce.
Možná jo.
Hezké jméno. Že zní dobře?
Jo, je moc pěkné.
Jacku, ráda tě poznávám.
Co posledního si pamatuješ?
Tebe. Včera večer.
Zkoumala jsi mě a uvázala mi tuhle šálu.
Podle všeho mě oživila.
A pak jsi mi posvítila do očí.
Aha. Máš mě za blbce?
Moc vtipný. Postavils sněhuláka, co je ti podobnej. O co ti jde?
Je mi divně.
Jak víš, že jsem si ho fotila? Špehovals mě?
Celý hořím.
Jsem teplý?
Ne, jako led.
Zjevně jsi podchlazenej.
- Jdeme. - Tak jo.
- Pojď se mnou. - Kam?
K doktorce přes ulici. Prohlédne tě.
Dobře.
Zlo nepáchej, jestli má být ti hej.
To je Hope Springs.
Pardon. Můžete hlasitěji?
- Trošičku. - Kauci radši měj.
Do lochu tě hned strčej. To je Hope Springs.
Ne, jen tu...
Dobře.
Šéfe!
- Líbí? - Moc.
- Další zločin. - Cože?
Obnažování.
Asi v jednu v noci běhal po náměstí nahej chlap.
Zahlédli ho Jenningsovi, když šli se psem.
- Jak vypadal? - Malý, huňatý, špičatý čenich.
Myslím pachatele.
Morty venčil bez brýlí, takže ho neviděl.
- A Ethel? - Neříkala.
Jen opakovala, že by zasloužil metál.
Jaký jsem v očích místních, Ede?
Popuzující? Mocichtivý?
Paranoidní? Teatrální?
Zločin potírající.
Proto mě uznávají.
Poslední dobou řešíme akorát pokuty za parkování.
A najednou...
měsíc a půl před mým znovujmenováním se nám tu začne rozmáhat zločin?
Náhoda, nebo spiknutí?
Kam tím míříš?
Co jsem mu dal botičku, má na mě starosta pifku.
- Kolikátou myslíš? - Tu třetí.
Jak vezl dárky nemocným dětem?
Stejně nemá co parkovat na zákazu!
Ten to asi nebyl. Má přece v háji kyčel.
Za člověka mluví jeho činy.
Je načase začít konat.
Spravedlnost volá.
Co tu...
Koho mi to vedeš?
Jacka. Ráno jsme se potkali, když si povídal se sněhuláky.
Nevím, jak dlouho se tu toulá.
- Ahoj. - Zdravím.
- Jak ti je? - Dobře.
Jsi... ledovej.
- Kromě včerejška si prý nic nepamatuje. - To nevěští nic dobrého.
Byl jsem sněhulák.
A tohle už vůbec ne.
Drž to chvíli v puse.
Chutná to divně.
Jíst to nemusíš, jen držet.
Zvláštní.
- Co je? - Nějak blbne.
Budu muset vyměnit baterky.
To nic.
Oba teploměry ukazují záporné hodnoty.
Je ledový, ale přesto se potí.
Třeba taje.
Dělám si srandu. Ty tomu věříš?
Omluv nás.
Tvrdí, že tohle je on a že oživl?
Jo. A ten sněhulák zmizel.
Třeba říká pravdu.
Jasně. A já jsem královna Aldovie.
Dottie, jsi přece doktorka. Tak co mu je?
Hele, nevěřím na Santu, vánoční skřítky ani létající soby,
protože mi můj vědecký instinkt říká, že neexistují.
Ale nebylo by na světě líp, kdyby existovali?
To snad není možný.
Máš snad lepší vysvětlení?
Je to tulák, co utrpěl ztrátu paměti.
A ten sněhulák?
Zničil ho. Šálu si nechal.
- A ta fotka? - Náhoda.
Extrémní podchlazení?
Výrobní vada v továrně na teploměry.
Nebo...
Je vážně sněhulák.
Nebylo by to prima?
Tak jako tak ho nemůžu nechat na ulici.
Mrzne a potřebuje pomoc. Nějaký nápad?
Jacku, dívej se na mě.
Nechceš se ke mně nastěhovat? Postarám se o tebe.
Po zdravotní stránce.
Chci bydlet u Kathy.
Cože? Ne. V žádném případě.
Kathy se neumí postarat ani sama o sebe.
- Nic ve zlém. - No dobře.
Ale věřím jí.
Jak mi můžeš tak rychle věřit?
Nasadilas mi tuhle šálu.
Nejspíš mě přivedla k životu.
Takže tě znám v podstatě od narození.
Aha.
Nebylo by ti líp na nemocničním lůžku?
Proč se na mě takhle dívá?
Fajn.
Děkuju. Miluju tě.
- Nemiluješ. - Miluju.
- Nemiluješ. - Ale miluju.
Jsme na místě. Tady bydlím.
Nechám ti tamten pokoj.
Jídlo je v lednici.
A můžeš si zapnout televizi.
Na.
Co to je?
To je...
Ty nevíš... Víš co? Sedni si.
Tady na gauč.
Zapnu ti ji.
Mohl byste jí říct, ať mě odsud propustí?
Slečno, to bychom rádi udělali, ale nejdříve musíme zjistit, kdo jste.
Co myslíte tím, kdo jsem? Já vím, kdo jsem.
Vtipný. Připomíná mi spolužačku ze střední.
Jmenuji se...
...výrazné, originální chutě vás přenesou...
Tak jo. Tady je ovladač.
Tímhle se zapne a vypne.
Tady přepínáš kanály a tady měníš hlasitost.
Tímhle pauzuješ a přetáčíš...
Tvoje práce.
Myslíš vaření?
Jo, máš pravdu.
Vařila jsem.
Hlavně ze začátku, když jsme to bistro s manželem otevírali.
Vymyslela jsem i pár receptů.
Třeba o Vánocích děláme nákyp ze sladkých brambor.
Všem moc chutnají a jsou podle mého receptu.
Chci u tebe pracovat. Dělat jako ty něco pro druhé.
To je fajn, ale dneska ne. Zatím zůstaneš tady.
Až přijdu z práce, vymyslíme co dál.
- Dobře. - Tak jo.
Mám radost, že jsem u tebe.
Miluju tenhle dům a tebe taky.
Nemiluješ mě.
Ano, miluju.
Nemiluješ.
Že miluješ dům nebo polívku, si klidně říkej,
ale když miluješ člověka, znamená to něco mnohem víc.
Nemůžeš to všem říkat na potkání.
Pak to totiž ztratí kouzlo.
Milovat nezačneš jen tak z minuty na minutu.
Musí to v tobě postupně uzrát.
Promiň.
To nic.
Prostě si něco pusť a...
Televize tě může hodně naučit.
Můžu ještě něco?
Copak?
Je tu hrozné vedro.
Je ten ovladač i na tohle?
Moment.
Tak jo. Letím do práce. Budu ráda, když mě nevykradeš.
Díky.
Kathy?
Sice pořád nechápu, co přesně se stalo,
ale jsem rád, žes na mě narazila zrovna ty.
Děkuju.
Nemáš zač.
Čau, Dottie. Čajíček?
Jo.
A teď to koukej sypat.
Dívá se u mě doma na televizi.
Kolem poledne mu skočím k Mel a Theovi sehnat něco na sebe.
- Dobré ráno. - Ahoj, Nate. Jdete na kafe?
Bohužel ne. Jsem tu čistě pracovně.
Včera večer tu prý řádil nějaký podivín.
Obnažil se před chudinkou Ethel.
A pak si šel nakrást oblečení do Reclaimed Rags.
Zřejmě je tu nový.
Jinak by věděl, jak přísně
To je Hope Springs vynucuji dodržování zákona.
Pro šaškárny nemám pochopení.
My víme. Nejsi přece k smíchu.
Přesně tak.
Kdybyste zahlédly přivandrovalce, buďte tak hodné
a okamžitě mi ho nahlaste.
Podle tebe by mohl být nebezpečnej?
Není nic nebezpečnějšího
než bezostyšné porušování zákona.
Nebojte se. Nikoho nezranil ani neokradl.
Nejspíš šlo jen o nějakou hloupou sázku.
Každý se tu a tam svlíknem, ne?
Jasně.
Schatzi!
Už musím.
Vážení diváci, dnes si ukážeme,
jak snadno připravit krémový vánoční vaječňák.
Salám vykládejte po obvodu od krajů...
OBJEDNÁN NA OPERACI OKAMŽITÝ NÁSTUP NA CHEMOTERAPII
Ahoj! Jsem doma.
Haló?
Jacku?
Nechals mi tu televizi?
Jacku?
Jsi tady?
Teď jsem se ale vážně lekla.
- To bylo na infarkt. - Promiň.
Jsi v pořádku?
- Nechtěla jsem na tebe řvát. - Promiň.
Dobře.
Co to neseš?
Nějaké oblečení od Mel a Thea.
Napadlo mě, že by se ti mohlo hodit.
Ale musíš si ho zkusit. Nejsem si jistá velikostí.
Těžko se to...
Ne. Nemyslím hned teď.
Nesvlékáme se před ostatními. Počkáme, až odejdou.
Chápu.
Fajn.
- Chci ti ukázat něco v kuchyni. - Nejdřív mám otázku.
Jacku, měl jsi na sobě včera v noci něco?
Jasně. Tuhle šálu od tebe.
Jo, ale kombinézu a boty jsi ukradl?
Dobře. A...
Obnažil ses před Mortimerem Jenningsem?
Obnažil?
Jo. Proběhl jsi kolem nahej?
Jo.
Vážně? Tak to se taky nedělá.
No nic. Dneska za mnou byl šerif.
Kvůli tomu ukradenému oblečení...
po tobě teď pátrá.
Nevadí. Tak ho prostě vrátím.
To je od tebe hezký, ale nic to neřeší.
Je přísnej. Musíš se mu klidit z cesty.
Já mu stojím v cestě?
Jo, radši se drž při zemi.
- Odteď? - Jo.
Jdu na to...
Ne.
Prostě na sebe neupozorňuj.
To se tak říká.
Dokud neví, kdo jsi ani kde jsi, nic ti nehrozí.
Bezva.
Zlobíš se?
Ne. Jen jsem chtěla, abychom v tom měli oba jasno.
Tak jo. Do kuchyně?
- Jo. - Prima.
- Jen ti to hodím do pokoje. - Jasně.
Tak co mi chceš...
Co to je?
Co blázníš?
Chystám ti k večeři pizzu.
Pekli ji v telce.
Akorát jsi neměla salám, tak bude šunková.
Snad nevadí.
- Jak se ti to povedlo? - Jsem učenlivý.
Co to je?
Vaječňák.
Viděl jsem celý pořad o vánočních tradicích.
Sice netuším, co to je, ale chutná to dobře.
Nevím...
Nevím, co si o tom myslet.
Copak? Nepovedl se?
Ne, vaječňák máš výborný.
Ale ráno jsi byl na umření, a teď mi tu děláš večeři a vaječňák,
přičemž tvrdíš, že jsi sněhulák.
Kdo ti naposledy uvařil?
Isaac v bistru. Dělá mi večeři skoro každý den.
Spíš si nepamatuju, kdy jsem si naposledy vařila sama.
Můžu se na něco zeptat?
Určitě.
Přes den jsem tady v domě hledal upíry.
Aha.
Byl jsem ve sklepě a...
Co je rakovina?
To je...
Taková ošklivá věc, která některé potká.
Potkala i Paula?
Jo.
Šlo to ráz naráz, víš?
A jsem za to ráda. Aspoň nemusel zbytečně trpět.
Ale stejně si to přeješ oddálit.
To je mi líto.
Všechno to nářadí dole je jeho?
Jo.
Věčně něco kutil.
Tak proto to tu máš tak krásné.
Proto mi to tu...
bez něj padá na hlavu, ale...
Tak to teď mám se vším.
Pizza se snad nerozpadne.
Dal jsem si fakt záležet.
Strčila bys ji do trouby?
Už jsem ji dneska zapínal, ale vůbec se mi nelíbí.
HORKÝ!!!
Ty jo. Vypadá senzačně.
Nandám ti.
Ne, díky, když jsem ochutnával zkušební, málem mi shořela pusa.
Ale jsem připraven.
Je sice studená, ale...
Na vejšce jsem ji jedla po kilech.
Havaj je tropický ráj pro dovolenou jako stvořený.
Není to paráda?
Poletíme tam.
- Na Havaj? - Jo.
Něco ti řeknu.
Na dovolenou nejezdíš s někým, koho sotva znáš.
Proč ne?
Prostě se to nedělá.
Navíc je to drahý a sněhulák na Havaji?
Je tam hrozný vedro, dokonce i o Vánocích.
Ale jednou se tam určitě podíváš.
Jsi přece učenlivej.
- Díky, Kathy. - Není zač.
Promiň, na objímání moc nejsem.
To jsem nevěděl. Promiň.
Nic se neděje. Neomlouvej se.
- Umyju nádobí. - Ne. Já to udělám.
- Vážně? - Jo.
Díky a dobrou noc.
Dobrou.
Co mám dělat zítra?
Pusť si zase telku a...
Dělej si, co chceš. Jenom nechoď ven.
- Dobře. - Platí?
- Jo. - Děkuju.
Dobrou.
Dnes vás hezky krok za krokem naučíme, jak zrenovovat střechu.
Ukážeme si opravu překližkového záklopu,
asfaltových šindelů i děr ve střešní krytině.
Ježiši!
Paní!
Paní.
Jste v pořádku?
Myslím, že budu.
Ale...
Ven asi jen tak nevyjedete.
Mám do vás zezadu drcnout?
Jo.
Ano.
Tak jo.
Můžeme?
Můžeme.
- Jdu na to. - Bezva.
- Jo. - Líbí?
Pomáhá to.
Tak prima.
Kéž by mě teď viděly holky.
Zkuste na to šlápnout.
Dobře. Zkusím.
A je to.
Dobrý.
- Sotva popadám dech. - To jsme dva.
Tak jeďte opatrně a já jdu zase pokračovat.
- Jste Kathyin kamarád? - Jo. Bydlím u ní, dokud si mě tam nechá.
Ta se má.
Nevyznáte se i v elektrice?
Musel bych si to nakoukat z televize.
Potřebuju pověsit lustr.
Bydlím kousek odsud.
A vy máte moc šikovné ručičky.
Kdybyste mi ho pověsil, pořádně bych se vám odvděčila.
Bohužel nemám nikam chodit.
Znám Kathy, co se narodila.
Budete u mě jako doma.
A jsem postarší dáma, která právě měla nehodu.
Přece mě nenecháte jet samotnou.
Mně stará nepřijdete.
Vy se mnou prostě musíte.
Tak jo. Jen na sebe něco hodím.
Kruci.
Že já si ráno nevzala prášky na tlak.
Pěkná šála, Jacku.
Díky.
Tak jo.
Můžu ještě nějak posloužit?
No...
Můj syn Brandon je ředitelem místní základní školy.
Přišli o údržbáře a potřebují pomoct s přípravami vánočního plesu.
Rád pomůžu.
Ale dneska už nestíhám.
U Kathy se ještě pěkně nadřu.
Ta má ale kliku.
Díky, ale kliku mám spíš já.
Když už jsme u toho, nehodil by mě někdo k ní do bistra?
- Jasně. - S radostí.
Už běžím!
Děkuju.
To snad ne.
- Měl jsi zůstat doma. - Většinu dne jsem tam byl.
Ale Jane pak nabourala,
potřebovala pověsit lustr, udělaly mi vajíčkový salát...
Já...
Je tu dost hic.
Můžeme vyvětrat? A prosím ještě trochu ledu.
Díky.
Nemůžeš se tu takhle promenádovat. Je po tobě velká sháňka.
Od koho?
Od šerifa.
Není to on?
Vítej, cizinče.
Musíš hlasitěji. Přes to sklo tě neslyší.
Tak jo. Nástup.
Ne, jen mě poslouchej. Takže...
Co řeknu, to platí. Toho se drž.
Čau, Nate.
Jak se máte?
Jde to, Kathy. Co ty?
Taky. Mám se skvěle.
Je to tak. Má se skvěle.
Seznámíš nás?
Říkají mi Jack.
Těší mě. Já jsem Ed.
Krásná šála.
Perličkový, nebo žebrovaný vzor?
- Schatzi. - Jo.
Někdo tu narušil mnou nastolený pořádek.
A taky sklo tamhleté výlohy.
- Tady máš led, Jacku. - Díky, Nicole.
Musíme s Jackem za chvíli běžet, takže...
Nabídneš pánům něco k jídlu?
Máme třeba sekanou.
Dobře. Sekanou můžu. Děkuju, Nicole.
Proč vám s tím ledem nepřinesla i pití, Jacku?
Protože led radši jím, šerife.
Nějak z vás lije.
Není vám vedro?
Je. Vidíš? Chápe mě.
Bezva, ale přijdeme pozdě.
Těšilo mě, Jacku.
- Jak jste vlastně příjmením? - Určitě se ještě uvidíte.
Bylo nám potěšením. Jako vždy.
Mějte se.
Sympaťák.
Odkdy sympaťáci před šerifem propotí košili?
Třeba ho zlobí štítná žláza.
To je krása.
Dochází ti, v jakém jsi maléru?
Víš, jak jsem tě varovala? To je on. Nesmíš ho dráždit.
Běhal jsi tady nahej, raboval.
On hodlá toho viníka zatknout.
Nemám se teda radši přiznat?
Ve vězení bys nepřežil. Sotva jsi přečkal snídani.
Jako že bych se tam roztál?
- V tomhle městečku se všichni znají. - Ahoj, Kathy.
- Ahoj. - Přestaň furt zdravit.
- Buď nenápadnej. - Jasně. Budu.
A zítra fakt zůstaneš doma.
Nemůžu, mám dělat údržbáře na zdejší základce.
Jak jsi to...
Mám tolik otázek.
Ale to je jedno.
Prostě to zrušíš.
Cože?
Nemůžu. Slíbil jsem to.
- No a? - Slib je slib. Potřebují mě.
Najdou si někoho jinýho.
Proč jsi naštvaná? Dělám něco pro druhé. Jako ty.
To nejde srovnávat.
Proč?
Protože mě nehledají kvůli vloupání ani netvrdím, že jsem ze sněhu.
Třeba proto!
Promiň, Kathy.
Do té školy zítra půjdu.
Fajn.
Jestli se chceš rozpustit v cele, prosím. Znám tě dva dny.
Představte si všechny hvězdy na obloze.
- Nespočet souhvězdí. - Ano.
Spravils mi střechu. Proč?
Zatékalo sem.
A ten schod a vánoční výzdoba?
Okoukal jsem to z televize.
Jacku.
Děkuju ti.
Nerozumím tomu o nic víc než ty.
Zítra ráno ze mě může být louže.
Tak se...
Snažím se ten čas, co mám, co nejlíp využít.
Tak jo.
Tak jo?
Tak jo.
Takže můžu?
Můžeš.
Můžu!
- Ale mám pár podmínek. - Jasně.
Ráno tě přivezu, pak zase odvezu. Nikam nechoď.
Nerozhlašuj, že jsi sněhulák, a už vůbec ne, že po tobě jde šerif.
Buď nenápadnej, ano?
Jasný.
Jdeš nám píchnout? Kady, znáte se už?
Matthew, Kady. Kady, Matthew.
Dodělejte to spolu. Díky.
Bude to parádní.
Ahoj.
Tak jo! Zatím, Emmo.
Čau, Todde. Čau, Tino.
Dougu, Daryle, běhejte až venku.
Tam nikoho nesrazíte!
Měj se!
Rozloučíš se i s její sestřenkou a příbuznými?
Ty neznám. Jsou fajn?
Co je? Čemu se směješ?
Ani nevím. Co to vůbec dělám?
Vyzvedáváš mě ze školy.
Ne, myslím obecně, v globálním měřítku.
Místo práce vyzvedávám chlapa, co tvrdí, že je oživlý sněhulák.
Nejspíš bych měla vzít do zaječích.
- Ale je milej a fešák... - Počkat!
Takže...
Podle tebe jsem fešák?
Nejen podle mě. Všichni místní tě milujou.
Cože? Znají mě přece jen chvilku.
Zamilovat se přece trvá.
Jestli mě místní milují a ty jsi místní...
Dost! Už ani slovo. Špatně jsem se vyjádřila.
Hele.
Přijdeš mi milej? Jasně že jo.
Miluju... Jsem ráda, že všem pomáháš?
Rozhodně. Ale slůvko „miluju“ jsem si vyškrtla ze slovníku.
Proč?
Prostě proto.
To přece není důvod.
Chceš vědět proč?
Protože nevím, co se sebou.
Co Paul umřel, zanedbávám se, dům mi padá na hlavu a jen tak přežívám.
Všichni to vědí.
Dottie i lidi z práce do mě neustále hučí.
A i kdybych tě milovala, i když nemiluju, jsem tvá domácí.
Nic víc.
Ani nevím, jestli bych teď dokázala někoho milovat.
Nejdřív musím umět milovat sama sebe. I bez Paula.
Vím, že to zní hrozně, ale prostě...
Zatím se mi to nedaří.
Začínám si myslet,
že Paul v tobě viděl stejně skvělého člověka jako vidím já.
A mám takový pocit, že by určitě nechtěl,
abys o sobě takhle pochybovala.
Sněhulák mi dělá cvokaře.
Ne, říkám ti to jako kamarádce.
Teda domácí. Promiň.
Ne.
Řekl jsi to správně.
Zaber, Theo.
Zastav! Přišlo nové sklo!
Jacku, počkej!
Vrať se.
Ty v tom máš prsty?
Jo. Na počítači je taková stránka,
kde můžeš ostatním objednat, co tě napadne.
Aha. Čím jsi platil?
Nic to nechtělo, takže to muselo být zadarmo.
Byl jsem rád, protože takové sklo není levné.
Mám v počítači uloženou kreditku, takže když něco koupíš...
To ne.
- Jo. - Vrátím ti to.
Ne, nemusíš. Spravils mi střechu. Jsme si kvit.
Nic dalšího jsi neobjednával, že ne?
Už musím!
Počkej! Co jsme si říkali?
Neboj se. Nenápadně.
Byl jsem to já.
Vysklil jsem vám výlohu a ukradl oblečení.
Udělal jsem to sám a byl jsem při tom nahý.
Měli byste to vědět.
Omlouvám se za způsobenou škodu.
Proto to sklo. Montáž zajistím.
- Koupil jste ho vy? - Jo.
Dá se říct.
Neplatil jsem ho, ale pomohl jsem.
Tak nějak. To oblečení zítra vrátím.
Nechte si ho.
Nezlobíte se?
To se na Vánoce nesluší.
Byl jste v nouzi, udělal jste, co jste musel,
a teď to napravujete.
Už dobrý?
Jo. Kathy se mě ujala.
Tak jo. Teď nahoru.
- Ahoj, Kathy. - Čau, Ede.
Nechali jsme nakreslit portrét pachatele na základě Mortimerova popisu.
- Ethel vám ho nepopsala? - Popsala všechno, jen ne obličej.
Nemohl jsem si nevšimnout, že se podobá tvému kamarádovi.
Ale no tak. Ty mi snad nevěříš?
Věřím, Kathy. Já rozhodně.
Ale Nate se chytá všeho. Znáš ho.
Pan šerif si myslí, že v tom má Jack prsty?
No jo, víš jak.
Kathy, jestli to Jack přece jen udělal, můžeš mi to říct.
To snad víš.
Jsi hodný. Představ si misku polévky.
Misku polévky? Slyším, jak dělá...
Jestli je hustá, tak spíš...
Dal by sis polévku, Ede?
Až teď mi to došlo. Jo. Bude bez smetany? Mám alergii na laktózu.
- Zeptám se ti. - Co třeba rybí?
- Tak šup. - Za kroupovou bych zabásnul dítě.
Nová výloha vypadá dobře. Nebojte se. Zjistíme, kdo to byl.
Sklo vyměníte, ale ta díra už zůstane navždy.
Nechali jsme ji zasklít, takže tu už žádná není.
Ne. Díra.
Myslím to přeneseně.
Přeneseně.
My nic nepřenášeli.
Jde o metaforu!
Čeho?
Spíš slovní hříčka.
Ne, žádná slovní hříčka. Metafora.
Vím, jak jsem to myslel. To je hlavní.
Metafory nechte laskavě na mně.
Kdo vám to sklo vyměnil?
Jack, Kathyin kamarád.
A proč to asi dělal?
Protože je hodný.
Někteří rádi pomáhají ostatním a ptají se na jejich potřeby,
místo aby využili nešťastnou událost ke sbírání politických bodů.
Nebo nám něco tají.
Šéfe.
Nebo...
nám něco tají.
To je krása.
Hlavně ty rampouchy u stropu.
S těma jsem přišel já.
Chtěl jsem se zeptat, jestli už máš...
Jdeš na ten ples s někým?
Bezva.
Nemyslím to špatně.
Nechtěla bys třeba jít se mnou?
To bych moc ráda.
Prima.
Vrátíme se spolu do třídy?
Už bychom asi měli.
Jo. To máš pravdu.
Prima.
- Na co ty provázky? - Spletitý zločin, Ede.
Chci ho mít jako na dlani.
Jen mi chybí Jackova fotka. Určitě je do toho nějak zapletený.
Ahoj, rád vás vidím.
Jacku, jak se máš?
Nekoukat. Je to přísně tajné.
Ty jo. Jste šikovný. To takhle fotíte všechny místní?
Ano.
Chcete tam být taky?
Bude mi ctí.
Kde to spácháme? Tady.
Dokonalé.
- Děkuju. - Já děkuju.
Jdu za tebou. Kathy ještě poklízí v bistru. Máš chvilku?
Jasně že jo. O co jde?
Spadla klec, ptáčku.
- Říkals něco? - Ne.
- Něco jsem slyšel. - To ty... Vánoce.
Potřebuju radu.
Čeká mě rande. Teda chci pozvat Kathy na rande.
Jak to udělám, už vím, ale...
Bude to moje první rande v životě.
Jak je to vůbec možný?
Jsi jasná desítka.
Desítka?
Z hlediska atraktivity.
Na stupnici od jedné do deseti jsi na špici.
Děkuju. Sám nejsi k zahození.
Ale jdi. Na tebe se nechytám.
Děláš si srandu?
Máš krásný úsměv
a z toho knírku s oholeným vrškem úplně čiší sebevědomí.
- Děkuju. - A k tomu ještě ta uniforma.
Ta je fakt parádní.
- Je. - Vybíral jsem ji.
- Vážně? - Jo.
Ty tmavě hnědý kapsičky? Můj nápad!
Dávají skvěle vyniknout vašemu hrudníku.
Že jo? Mluvíš mi z duše.
Každá žena ve městě by tě brala.
A proto mi musíš pomoct s Kathy.
Hele, nejsem žádnej Don Juan.
Hlavní si to užij a snaž se, aby se bavila i ona.
To je hlavní.
Dobře.
A co... líbání?
Jak poznám, že to chce?
Přiznám se, že jsem se ženskýma taky trochu vyšel ze cviku.
Ale funguje to nějak takhle. Mírně se nakloní.
Udělá takový obličej.
- Takovýhle? - Takovýhle.
Tím říká, že se chce líbat.
A pak...
A pak už se chytneš a půjde to samo.
Dobře. Jasně. Snad mi to půjde.
Určitě jo. Neměj obavy.
Dobře. Ještě mám jednu prosbu.
Jakou?
Pro Kristovy drahý rány!
Jacku?
Chceš se zasmát? Kde vězíš?
- Ahoj. Jak bylo v práci? - Nebudeš mi věřit.
Paní Johnsonová si objednala...
Promiň, ale musím se tě na něco zeptat.
Měl jsem to vymyšlené, ale jsem nervózní a chci to mít za sebou.
Kathy, šla bys se mnou na školní vánoční ples?
Cože? Ty na ten ples jdeš?
Jo, dělám tam dozor, takže musím.
To je hezký.
Jacku, víš...
Chápu. Jdeš s někým jiným.
Na ples už mě dlouho nikdo nepozval a nevím...
Kathy.
Držel jsem se při zemi, jak jsi chtěla,
ale tentokrát už bych moc rád mezi lidi.
S tebou.
Byť jen na jednu noc.
Prosím?
Ano.
Ano?
- Ano. - Ano!
- Půjdu s tebou. - Vážně?
Jo. Nikdy bych neřekla, že půjdu na školní ples,
ale jsem pro.
- Máme rande. - Jo.
- Bezva. - Ale co si oblečeme?
Já nějaký šaty vyhrabu, ale co ty?
Co takhle vyrazit na nákup?
Vázání motýlka může zprvu působit složitě.
Ale s trochou cviku to pro vás bude hračka.
Začneme hezky od začátku. Zaprvé...
Můžeme?
Díky. To ty šaty.
Venku bude nejspíš tepleji než tady.
- Mám ti ho... - Jo, díky.
Není zač.
Tak.
Jdeme?
Vydrž. Víš, jak ses bála, že jsem objednal něco dalšího?
Jo.
Bála ses naprosto oprávněně.
Jacku.
Chtěl jsem ti dát něco, co ti nás dva připomene.
Je to sněhová vločka, protože jsem sněhulák.
Pochopila jsem.
Jo.
Já... To je...
Byla dost drahá, takže jestli ji mám vrátit...
Ráda si ji nechám.
Vážně?
Je...
Je nádherná. Děkuju.
- Můžu tě poprosit? - Jo.
Máš ji trochu...
Ukaž.
Díky.
Není zač.
Jdeme?
Jdeme.
Ty jo. Neskutečný. Vážně nádhera.
Nepřipomíná ti někoho?
Ahoj, Jacku!
Brendane. Čau, Clare.
Připravenej?
Jo, připravenej.
Na co?
Cože? Na nic.
Na tancování a tak.
Dáš si punč?
- Jasně. - Bezva.
Vidíš tu výzdobu? Bez něj bych byl nahranej.
Zachránil mě. A děcka ho milujou.
Všimla jsem si.
Jsi od punče.
Díky.
V pohodě?
Jo, jen jsem krapet nesvůj.
Domluvil jsem si na dnešek rande.
Pěkně. Kdo je ta šťastná?
Tamhleta dospělačka.
Pěkná.
Ty tu jsi taky s někým?
Jo. Zrovna stojí tamhle.
Požádáš ji o tanec?
Rád bych, ale nikdy jsem s nikým netancoval.
Mě naštěstí v rychlosti proškolil jeden kamarád s knírem.
Můžeme pro ně jít naráz a já tě na dálku povedu.
Dobře.
No právě.
Kathy, smím prosit?
Určitě.
Jo. Dobrý.
Je ve zvyku se při tom bavit?
Nemusíme. Můžeme si jen užívat tanec.
Klidně si mě přitáhni blíž.
Nerad bych se roztál. Úplně z tebe sálá teplo.
- Neříkej. - Fakt.
Nechci tě mít na svědomí.
Risknu to.
- Děkuju za tanec. - Ne, ještě nekončíme.
Tak co? Jdeme na to? Tak nástup!
Sakra.
Pojď radši na vzduch.
Prospěje ti to.
- Zatím! - Honem.
Mějte se! Jdeme.
Tamhle je východ.
To byla ale legrace!
Opatrně. Úplně z tebe lilo.
Když já se nikdy tak nebavil.
Tančení mě strašně baví.
Všechna ta hudba a světla...
A ty.
Moc ti to sluší.
A přitom se klepu zimou.
Zahřeju tě.
Je to lepší?
Bylo by, kdybys měl normální tělesnou teplotu.
Mám přestat?
To neříkám.
Co je?
Pojď se ohřát.
Řekla jsem něco?
Jacku.
Ne.
Ne, já jen...
Tohle je nejlepší večer v mém životě.
Jenže vůbec nevím, kolik času mi ještě zbývá.
A i když bych rád každou minutu strávil
s tebou,
nějak se...
nemůžu zbavit dojmu, že je to ode mě sobecké.
Jak to?
Víš, jak bolí, když někoho ztratíš.
A čím víc se zamilovávám...
tím spíš ti nechci ublížit.
Promiň mi to „miluju“.
Ujelo mi to.
To nic.
Na to, že je to pro tebe všechno nové, jsi učiněný romantik.
Vždyť se nerada objímáš.
Ráda udělám výjimku.
Kdo jsi?
Nezletilý šprýmař?
Nebo deviant,
kterého vzrušuje, když může běhat na mrazu svlečený
a senioři nevěřícně zírají na jeho intimní partie?
Pardon. Veselé Vánoce. Dělá ti to dobře, viď, ty zrůdo?
Není v něm kamera?
Že je v tom bankomatu kamera...
A mám tě v hrsti, ty jeden...
Tak jo. Vaječňák na scénu.
Můžu ho tam prosím donést já?
Uvaříš se.
Jenom chci všechny pozdravit.
Dobře, ale rychle.
Můžete mi věnovat pozornost?
Díky.
Chci vám moc poděkovat, že jste dorazili.
Tohle je totiž má nejoblíbenější tradice.
Sejít se takhle den před Vánoci
s rodinou, přáteli, kolegy...
A zločinci!
Všem nám vrtá hlavou, kdo je tím hříšníkem.
On přišel ze záchodu ve slunečních brýlích?
- Jak dlouho jsi čekal? - Chtěl dramatický nástup.
Ticho!
No tak!
Každý den za vás tam venku nasazuju krk!
Chráním vás. A jak se mi odvděčíte?
Ani nepoděkujete.
Jen se pochichtáváte.
Neustále mě shazujete.
Co jsem šerifem, nedošlo tady k jediné vraždě.
K té tady nedošlo dobrých sto let.
Nemáte zač!
Tady náš pan přistěhovalec
se nám tu nedávno obnažoval na veřejnosti!
- Ale je mazanej. - Vážně?
Vyhnul se všem bezpečnostním kamerám.
Ale přehlídnul bankomat.
Mám celé to tvé číslo na videu, naháči.
Zatýkám tě.
- Cože? To nemůžeš, Nate! - Nech ho!
Musíš to dělat hned teď a tady?
Jsou Vánoce!
Zločin nebere na svátky ohledy, Kathy.
A já taky ne.
Počkej!
To snad není pravda!
- Nech ho. - No tak, Nate.
Hej.
To nic.
Omluva někdy nestačí.
Porušil jsem zákon a teď musím nést následky.
Jacku, neblbni. Nemusíš.
Neboj se o mě.
Není jako my, Nate!
Jak to?
Je to sněhulák, který zázrakem ožil.
Vzpomínáte na toho svalovce z výstavy sněhových soch?
Mně byl hned povědomej!
Už chápu, proč je věčně do půl těla.
Takže vy tomu...
Prostě...
Věříte, že je sněhulák?
Jsou přece Vánoce.
Takového zlaťáka bez kouzel nepotkáš, nemyslíš?
Jo.
Jo. Myslím.
NEŠTELOVAT
Je tu dost teplo. Můžeme vyvětrat?
Prosím?
Nemáš otisky.
To znamená jediné.
- Upálil sis je. - Ne, už jsem se tak narodil.
Výcvik dobrej, to se musí nechat.
Chyběl kousek a prošlo ti to.
Ale na mě si nepřijdeš, milánku.
Mohl byste stáhnout teplotu?
To by se ti líbilo, co?
Zachovat ledový klid, nehnout brvou.
Jenže já mám rád doma teplíčko.
Nathane Aloysiusi Huntere, už stačí!
Jak se opovažuješ rušit mě při výslechu?
Řekni mi výši kauce, ať můžeme tohle tvý divadýlko utnout.
Dva tisíce dolarů.
Cože? Zbláznil ses?
Je to spící agent.
- Prosím? - Nemá otisky.
Ani jméno, peněženku.
- Nech toho! - Kreditku.
Doběhnu se do bistra mrknout, kolik je v sejfu.
Mám padla. Stav se pozítří.
A jak tu do té doby vydrží?
Je extrémně citlivý na teplo.
Nepřežije tady.
Od začátku jsi ho chránila. Buď ráda, že tě nezavřu za maření výkonu.
A ty, že ti jednu nevrazím.
Vztekej se, jak je libo.
Přitáhla jsi nám do Hope Springs špiona.
Jdu volat FBI.
Vnímáš mě? Ahoj.
Třeba z toho udělají podcast.
- Podal bys nám vodu? - Tamhle je umyvadlo.
Musí být ledová. Potí se.
Spící agenti jsou na to trénovaní.
Není to špion!
Umírá.
Potřebuju, abys ještě chvíli vydržel.
Musím pryč, ale slibuju, že se vrátím.
Kathy, nejspíš jsem to nedomyslel.
Jestli nepřežiju...
Ne. Vůbec s tím nezačínej.
Hned jsem zpátky.
Promiňte.
No tak.
Co se děje?
Nate chce kauci dva tisíce dolarů,
ale tolik nemám.
Ahoj. Jsem v obraze. Radši jsem hned přišel.
Je na tom špatně. Do pozítří nepřežije. Pomoz mu!
Má nějaký zdravotní problém?
Je ze sněhu.
To má být metafora?
Je na tom zle.
Musíš mi pomoct dostat ho ven.
Dobře. Jdeme za Natem.
Zbláznil ses, Nate?
Takhle na Vánoce?
Ten chlap neexistuje, nemá otisky. Je vysoce nebezpečnej.
Sám jsi viděl, že taje.
I zločincům někdy teče do bot.
Tíží ho vina.
No tak. Víc nemám. Prosím, pusť ho.
Nech toho.
Prosím.
Co to je? Vzpoura?
Sraz místních občanů.
Doufáme, že uděláš správnou věc.
Rád ho propustím.
Ale ctím zákon.
Bez složení kauce to nejde.
No tak.
Jak chceš. To se mi snad zdá.
Mám u sebe 80 dolarů.
Děláš si srandu?
- Pošlete ho - Skvěle.
- Děkuju ti. - Není zač.
- Děkuju. - Posílejte.
Díky.
- Děkuju. - Jo.
Díky mockrát.
Na. Tady to máš.
Tohle je tvé město.
Coby jeho obyvatelé tě žádáme o přijetí kauce.
Propusť ho, Nate. Prosím tě.
Nemůžeš ho zatím propustit?
A můžu začít znova.
Bezva.
Pořád vám chybí deset dolarů.
Matthewe, co tady děláš?
Pomáhám, tati.
Ten chlap spáchal zločin. Proč mu pomáháš?
Jsme kamarádi.
Proč jste připravení obětovat Vánoce
kvůli někomu, koho znáte sotva dva týdny?
Protože dělá od prvního dne všechno proto, abychom se měli líp.
Za člověka mluví jeho činy.
Teď můžeš ukázat, jaký člověk jsi ty.
Vezměte si to zpátky.
Pustím ho.
No konečně.
Hochu, dával jsem tam dvě stovky.
Co kecáš? Dals tam dolar.
Jacku?
Jacku.
Ne, Jacku. Pomůžete mi? Potřebuje na sníh.
- Drž se. - Bacha.
- Leje z něj jak z konve. - Pozor.
Položte ho sem.
Tady.
Chudák.
Jste doktorka. Dělejte něco!
A co?
Defibrilovat sněhuláka nemůžu.
Mrzí mě to.
Měl jsem ti hned věřit.
Jacku.
Vím, žes nemohl tušit, že ožiješ.
A já netušila, že mi přirosteš k srdci.
Vždyť jsi tu sotva dva týdny.
Normálně bývám racionální.
Ale teď...
se do tebe zamilovávám.
Je mi fuk, jak dlouho to vydrží.
Chci si tě užít, dokud tě mám.
Kathy, je konec.
Pojď.
No tak.
Pojď pryč. Šerif Hunter se o něj postará.
Kathy?
Jacku.
Bála jsem se, žes umřel.
Ne, neumřel.
Ale je mi nějak... zvláštně.
Ty ses zachvěl?
Nevím, co to se mnou je.
Mám tak zvláštně otupělou kůži, trochu to bolí, ale...
Je ti...
zima.
Je ti zima.
Zázrak.
Je mu zima.
- Je mu zima. - Mně taky.
Sklapni proboha.
Je mi zima. Chápeš to?
Znamená to...
Já nevím. Nejspíš jsem opravdový.
OPRAVY RAZ DVA
UŽ VÍM, KDO MÁ BÝT TVOU DRUHOU LÁSKOU. TY SAMA. JACK
Díky.
Vím, čím začít.
Dobrý. Zkus to.
Funguje.
Povedlo se.
Povedlo se!
Dobře ty.
Co je?
Pro tebe.
Havaj?
Pro dva? Poletíme spolu?
Veselé Vánoce, Jacku.
Veselé Vánoce, Kathy.
Jedeme?
Jedeme.
KONEC
- Co jim říct jeden příběh? - O našem městečku.
O Hope Springs. No jasně.
Souhlas.
Zlo nepáchej, jestli má být ti hej.
To je Hope Springs.
Zákon ctít musíš, jinak na to doplatíš.
To je Hope Springs.
Naposled.
Takhle na Silvestra?
Není Silvestr, ale Vánoce.
Kdyby byl Silvestr, jsme v jiném filmu.
Takhle na Vánoce?
To bylo naschvál!
Jinak by věděl, jak přísně
To je Hope Springs vynucuji dodržování záhona.
Těsně vedle.
Co to melu? Zákon.
Promiňte. Přeřekla jsem se.
Můžeme ještě jednou, Jere?
Ale co říkám, Lori?
Díky, Lori.
A oživl?
Jo. A teď...
No tak.
Moucha. Pardon.
Když starý hadry chceš u Mel a Thea je najdeš.
To je Hope Springs. Jo.
Ethel a Mortimer se svým psem chodí ven.
To je Hope Springs.
Je to tak.
Nevím, co to s tebou je, ale...
Dobrý.
Těšilo mě, Jacku.
A jak jste...
Šéfe?
To nedám. Nemůžu.
Uchichtla se. Máme to.
Zpívat budem dál, dokud se k nám nepřidáš.
A všichni!
To je Hope Springs.
- To je Hope Springs. - To je Hope Springs.
To je Hope Springs.
V Hope Springs!
Sjedem to znova.
Jerry!
Střih.
Překlad titulků: Vojtěch Tuček