У Н И В Е Р З А Л Н И В О Ј Н И К ДАН СВОЂЕЊА РАЧУНА
Хеј.
Татице?
Татице!
У реду је, душо, овде сам.
Чудовишта су у кући.
Нема чудовишта у кући, душо.
Има их, чула сам их.
У реду, устајем. Устајем.
Зашто не легнеш у кревет са мамом, важи?
Добра девојчица.
У реду, проверићу.
У ходнику сам.
Нема чудовишта.
Шта кажеш на спаваћу собу? Важи?
Нема чудовишта ни у спаваћој, душо.
Татице, погледај у кухињи.
Важи.
Идем низ ходник.
Шта то имамо?
Не.
Нема чудовишта у радној соби.
Татице...
Добро, идем сада у кухињу.
Ево нас.
Шта, дођавола...?
Не! О, мој Боже, не!
О, мој Боже, не!
О, Боже. Кетрин.
Не.
О, мој Боже.
Христе.
О, Боже.
Молим вас.
Ко сте ви?
Шта, који курац...?
Шта, који...
Шта хоћете?
Шта је ово?
Немојте да их повредите.
Молим вас.
Преклињем вас. Јеботе.
Ооо. О, Боже.
Ако их повредите, кунем вам се Богом...
Не!
Боже.
Јебени дркаџијо!
Молим вас, немојте моју бебицу.
О, Боже. Моја бебица, молим вас.
Не!
Позитивни рефлекси, на 2+.
Колика је фреквенција дисања?
Дисање је на 20 и стоји.
Пулс?
Проверите величину зенице.
Изгледа да је 2 мм.
Одлично.
Реагује на крвни притисак.
Веома добро.
Били сте жедни.
Шта кажете на мало хране?
Видите.
Укусно.
Сада ви.
Савршено.
Како нам данас иде?
Одлично нам иде, зар не?
Једемо.
Добро.
Џоне?
Ја сам доктор Тимоти Брејди.
Ја вас лечим откако сте примљени.
Мада,
осећам се као да се срећемо по први пут.
Били сте у коми протеклих 9 месеци.
Ово је ФБИ агент Горман.
Има нека питања за вас.
Џоне.
Сада ћу да одем тамо, важи?
С обзиром да сте једини сведок злочина,
нужно је да имамо ваше сведочење
док вам је још свеже сећање.
Да ли се сећате догађаја?
Свега?
Ваша супруга и ћерка нису преживеле напад.
Жао ми је.
Да ли...
Да ли се сећате било чега пре догађаја?
Губитак сећања се очекује.
Али, са одговарајућом терапијом,
вероватно ћете да повратите, огроман део ваших сећања током времена.
Да ли сте икада видели овог човека?
Да ли је то био човек који је убио вашу супругу и ћерку?
Да.
Зове се Лук Деверо.
Његови отисци су били свуда по месту злочина.
Ко је он?
Некада је био високо одликован војник,
али, сада његова најбоља квалификација је дезертер.
Зашто...
Зашто ми је убио породицу?
Можете ли да размислите о разлогу?
Сматрам да је то довољно за сада.
Добро.
Покушајте да се одморите.
Позовите ме ако се сетите нечега,
без обзира колико било тривијално.
Нека се водоинсталатер баци на посао.
Последњи тип кога су послали одрао ме је 150 долара.
А још цури.
Још цури, још цури.
Па сам их опет позвала и рекла,
"Већ сам вам једном платила, нећу опет."
Хеј, да ли сте добро?
О, Исусе.
Хеј, куда ћете?
Само потпишите овде
и овде.
А ово су ваше ствари.
Да ли ти се свиђа?
Обожавам је. - Зато сам ти је и направила.
Знам да јеси.
Хвала ти, душо. Много ти хвала.
Нема на чему.
Татице?
Татице.
У кући су чудовишта.
Татице...
Татице!
Уђи, драги.
Два пута по цени једног вечерас.
Набијај се, набијај се.
Јаче, јаче, јаче.
Хајде.
Дошао си да ме убијеш.
Мада сам спреман да ти дам његов највећи дар.
Бићеш слободан.
Служићеш га.
Од овог тренутка па надаље,
ниси више роб владе.
Од овог тренутка па надаље,
твој ум је само твој.
Ниси више роб.
Од овог тренутка па надаље... од овог тренутка па надаље...
Нећеш да тражиш освету за своје цењене.
Слобода је твоја.
Ми смо браћа.
Ми смо једно.
Хало? - Џоне.
Ко је то?
Ајзак, човече. То си ти?
Да, ја сам. - Исусе Христе, човече.
Где си био? Да ли је све у реду?
Све је фино.
О, човече, требало је...
да ме позовеш, човече.
Где си? - Кући.
Не могу да одем, знаш. Они...
Зову ме. Не знам о чему се ради, човече.
Нисам се јављао на телефон.
То је добро.
У сваком случају, он неће да ти олакша, човече.
Све је овде. Спаковано је.
Чека да буде преузето, човече.
Али, не знам шта да радим.
Треба да свратиш човече, молим те.
Која је адреса? - Знаш.
У мојој је кући. - Кажи ми поново.
Не разумем, човече. Забринут сам.
Мислим да ме надгледају, човече. Не мислим да сам безбедан.
Добро, дај ми адресу и доћи ћу.
Човече, знаш, "Вудланд комонс", 9Ц, човече.
Иста као и раније. Жао ми је, али доста је, човече.
Мораш да дођеш овамо.
Ајзак Кјаков, 3-26.
Значајан напредак смањује период инкубације
фазе 2 програма Универзални војник.
Знаћемо за неколико недеља ако све буде изгледало добро.
Стопа конверзије ембриона се убрзава.
Период инкубације пада на испод 9 месеци.
Доктор Сју планира да дода соматске матичне ћелије
ињекцији да учини инхибиторе ефективнијим.
И даље сам скептичан да можемо да постигнемо потпуно поништење.
Што се тиче импланта, и даље се експериментише.
Шта кажете на громки аплауз за Фантазију?
Сада молим аплауз за,
дивну, раскошну Гавраницу.
Да ли ме познајеш? Чек, чек, хоћу да попричам са тобом.
Заиста не би требало да будеш овде.
Зашто тако?
Не знаш?
Радим. - Платићу ти за твоје време.
Али, ја немам времена. - Исак Кјаков.
Склањај руке са мене. - Познајеш ли Исака Кјакова?
Хеј, слатке сисице. Шта кажеш на плес за Ларија?
Важи, Лари. Имам времена... Склањај руке са мене.
Склањај своје јебене руке са ње!
Лери. - Педеру!
Хајде. Треба да плешемо.
Шта, који курац?
Твој ум није твој.
Твој ум...
није твој.
Мамице!
Шчепај га.
Хеј!
Остани напољу.
Смири се, јеботе!
Или ћу да те повредим.
Не. - Смири се или ћу да те повредим.
Смири се.
Зашто си се вратио?
Џоне!
Исусе Христе.
Немој, Џоне!
Моја браћо.
Не заборавимо тренутак болести.
Наше мисли су прекинуте од стране,
непознатих обожавања.
Били смо само руке и ноге,
који су се кретале по директиви туђег ума.
Али по први пут вео је подигнут.
Данас браћо, стојим овде да објавим,
да су ваши умови само ваши.
Свако од нас је, одгајан у ропству,
супериорнији смо од наших ствараоца.
Нису нам дали ништа, ништа унутра,
осим празнине у нашој души,
клетве,
која нас повезује, браћо моја.
Али, онда је он наишао.
Он је претворио клетву,
у благослов.
Он је надахнуће.
Он је светло које нас је ослободило.
Ми смо његове очи и уши...
и ускоро ћемо да се увећамо 10, 20,
стотину пута.
Ми, пионири, зачећемо прву генерацију
благословљену слободном вољом,
спроводећи освету над онима чија им је ароганција
некада давала за право да им служимо.
Са сваким даном који прође,
ми јачамо,
уроњавамо дубље у спољни свет.
Непримећени, живимо међу њима попут духова,
купујемо време, чекамо на тренутак
када ћемо да натерамо наше тиранине да клекну пред нама
и да плате за своје грехове!
Дан свођења рачуна!
У клубу,
гледао си ме као да ме не познајеш.
Да ли ме познајеш, Џоне?
Да.
Како се зовем?
Фантазија.
Ничега се не сећаш, је ли?
Не.
Нешто ми се десило.
Треба да одеш у болницу због тога.
Сећаш ли се где сам радио?
Где сам проводио дане?
Возио си камион.
Покупио би робу доле код дока близу клуба.
Неке моје муштерије раде тамо.
Последњи пут када смо се видели,
кажи ми, како га се сећаш.
Провели смо претходну ноћ код тебе.
Била си у мојој кући?
То, уствари, и није кућа.
Више је као барака,
поред реке.
Да ли се сећаш како се стиже до тамо?
Ваљда.
Да ли још неко зна за то место?
Не знам.
Добро, заврши причу.
Свратио си у клуб,
седео си у ћошку и посматрао ме.
Као и увек.
Пио си виски.
После смене, одлазим да се пресвучем.
И на путу према тамо,
чујем вику која долази са паркинга.
Док сам успела да изађем, ти си се већ макљао са неким типом.
Све се десило врло брзо.
Вриштала сам твоје име, али, ти ниси хтео да станеш.
Само си макљао тог типа.
Није могао да ти узврати,
а ти једноставно ниси престајао.
Чак су се и избацивачи плашили да се умешају.
Вриштала сам твоје име.
Коначно си стао.
Идеш до својих кола и одлазиш.
Тип се није померао.
Тада сам те последњи пут видела.
Шта мислиш зашто сам то урадио?
Јер ме је погледао.
Дођи овамо.
Татице?
Не могу да спавам.
Има чудовишта.
Не!
Да ли си сам?
Да.
Шта се десило?
Да ли си у невољи, Џоне?
Моја повреда главе,
не побољшава се.
Уствари, изгледа да се погоршава.
Не могу ничега да се сетим.
Чуо си шта је Брејди рекао. Потрајаће неко време.
Не, у питању је нешто више.
Видим ствари.
Видим ствари које, уствари, нису ту.
Шта видиш?
Њега.
Девероа?
Колико таквих визија си имао?
Ваљда 2.
Током протекле три године, неколицина наших агената
нестало је без трага.
Претпостављали смо да су отети или убијени.
А онда јуна,
један од тих агената,
је примећен на снимку сигурносне камере код докова.
Био је са човеком за кога верујемо да је Деверо.
Теорија која преовладава је,
да му је Деверо испрао мозак, између осталог,
и да формира некакву сепаратистичку групу
која оперише по овим крајевима.
Какве то везе има са мном?
Чули смо да особе које су дошле у контакт са Девероом
доживљавају сличне визије.
Можда користи некакву, технику контроле ума
да би приступио психи.
Могу да осетим да ме посматра.
Види, могуће је.
А ако те посматра,
ми ћемо да га пронађемо.
Хвала што си попричао са мном.
Џоне.
Ако пођеш у потрагу за Девероом,
он ће тебе први да нађе.
Среди га, хајде, среди га!
Ово је то.
Чекај овде.
Враћам се за 10 минута.
А ако се не вратиш?
Чекај још 10 минута.
Твој друшкан само зове,
пита да ли ћеш да покупиш робу или нећеш.
Само зове и зове.
Али, ја претпостављам да неће више да зове.
Где је моја роба?
Шта мислиш где је?
Довези камион овамо.
Немам камион.
Али, хоћу да бацим поглед. - Све је ту.
Да, али, хоћу да бацим поглед.
Баци поглед. Боли ме курац.
Где сам одвезао последњи контејнер?
Зашто ме питаш? Само ми кажи где је отишао?
Не знам...
Низводно, узводно.
То није мој проблем.
Човече, види, то је између тебе и господина Кастелана.
Ја само овде радим.
А где је господин Кастелано?
Тамо, где је увек.
У својој канцеларији.
А он би знао где пошиљке одлазе?
Ништа не плови реком осим ако Рон Кастелано не дозволи.
Добро. Хоћу да причам са њим.
Не мислим да је сада право време.
Капираш шта говорим?
Добро.
Жао ми је. Жао ми је.
Како си, Џоне?
Осећај се као код куће.
Плашиш и њега, Џоне.
Тада је најопаснији.
Да, сада сам пажљивији.
Можеш то да видиш.
Водим рачуна о роби.
Моја испорука,
где одлази?
Да знам, не бих ти рекао,
али, не знам.
Никада нисам ни знао, Џоне.
Ти си се постарао за то.
Дозвољавам ти да возиш своје контејнере уз моју реку.
Нисам те питао где идеш.
Научио сам лекцију.
Ништа не знаш, је ли?
Ти си као он.
Ако неко напусти собу на 20 минута,
заборавићеш да постоји.
Овај човек.
Познајеш га?
Јеби се.
Полако.
Какву разлику то чини, а?
Шта још можеш да ми узмеш?
Кажи ми ко је он.
Зашто ти мени не кажеш?
Он је твој јебени шеф, није мој.
Твој контејнер је стајао тамо скупљајући прашину.
Натерао нас је да се запитамо.
Па смо бацили поглед на твог друшкана Ајзака,
тог малог црва.
Држали смо га на оку.
Имам све време овог света.
Сваког јутра,
када ми празне кесу са мокраћом,
помишљам да попијем неки метак.
Али, оружје,
не дозвољава ове,
мале моменте благостања...
Да прегураш дан.
Најебао си.
Најебао си, Џоне.
Најебао си!
Није сигурно овде. Морамо да нађемо ту бараку.
Сећаш се где је, зар не?
Ваљда. То је на,
аутопуту 15 западно.
Јеботе, није, чекај. Да ли је 15 или је...
Сагни се!
Држи се.
О, мој Боже.
Он је тачно тамо! Шта то, који курац, радиш?
Врати се.
Пази!
Народе, да ли сте добро?
Хеј. Хеј!
Џоне.
Покушавао сам да се сетим како си изгледао.
Бивало је,
боље, али...
Не знам.
После неког времена.
Постало је теже.
Сада могу да се сетим.
Па, шта си ти? Мој брат?
Не, ми смо некако исти.
Па мислим,
Можда су нас они начинили бољим.
Мислиш Ајзак?
Да, мислим да се он тако зове.
Па си га убио.
То си био ти?
Све?
Да, ја сам га убио.
Морао сам.
Да ли радиш за њега?
Устајем сваког јутра,
одлазим на посао.
Дођем кући, идем на спавање.
Следећи дан, понављање.
Личи на живот,
али, нисам сигуран.
Некад изгледа чудно.
Једнога дана сам се разболео.
Могу да чујем тај глас у својој глави.
Мислим, морам да га пронађем.
Који ми говори да морам да убијем.
Њега.
Па крећем.
И налазим га.
А он ми онда показује истину.
А моје мисли?
Нису моје.
Показује ми где живи...
Овде,
прате ме.
А онда ме он ослобађа.
Сада сам са њим.
Говори ми да морам да пронађем...
Ајзака. - Ајзака.
Да.
Морам да узмем неки контејнер од њега,
одвезем га на докове, пошаљем га узводно.
Радим како ми је речено.
Увек то радим.
Онда сам срео тебе.
И тада сам схватио,
да нисам слободан
и да сам само његов роб.
Тако да га напуштам.
Мислим да није требало да те сретнем.
Не.
Ја сам другачији од тебе.
Имам породицу,
супругу,
ћерку.
Могу да се сетим.
Сећања,
боле,
зар не?
Да.
Иди њему.
Помоћи ће ти да заборавиш.
Иди на реку.
Доћи ће по тебе.
Знао сам да ћеш да се вратиш.
Сада могу да ти одагнам то.
Џоне?
Џоне.
Џоне, престани!
Ти си као ја.
У реду је.
Извади га.
Шта да извадим?
Знаћеш кад га нађеш.
Сада си слободна.
Здраво, Џоне.
Драго ми је што се коначно срећемо.
Молим те нагни главу и отвори уста.
Ти си само беба.
Не можеш да будеш старији од три недеље.
Да ли осећаш неки немир?
Да.
Где?
У глави.
Твоје противљење,
то је оно што ти узрокује немир.
Да ли разумеш?
Да.
Можеш ли да се ослободиш тога?
Зашто не?
Чега се сећаш?
Своје супруге.
Још нечега?
Своје ћерке.
Шта се десило са њима?
Он их је убио.
Ко их је убио?
Он.
Никада ниси имао породицу, Џоне.
Твоја сећања су вештачка.
Створен си у владиној лабораторији,
где сам некада радио.
Створен да убијаш,
мотивисаног од стране импланта за сећање који сам развио,
да стимулише, осећај слободне воље.
Он је створио сећање,
на твоју супругу и ћерку.
Оне, уствари, никада нису ни постојале.
Ти си новорођени...
Рођен си као одрастао мушкарац.
Твоја сећања, Џоне,
она ти проузрокују бол.
Али, ја могу да те ослободим њих.
Могу да те ослободим бола.
Да ли би волео да будеш ослобођен бола?
Да.
Онај пре тебе је требало да донесе контејнер.
Контејнер садржи делове који недостају, Џоне.
Да можемо да завршимо ову лабораторију.
Тако да можемо да се размножавамо,
као и сви остали.
Сјајно ти иде, Џоне.
Татице, пада киша.
Имам те.
Хајде.
Хоћу причу.
Тачно ту.
Како си отишло тако дубоко?
Здраво, војниче.
То је дух, војниче.
И даље верујеш у лажи?
Не схваташ,
да је ово твоја кућа?
Ти си их убио.
Ако верујеш да јесам...
Онда јесам.
Ти искључиво убијаш сопственог оца.
Нема краја.
Увек...
неки други Џон.
Како си знао да ћу да га нађем?
Увек нађете један другога.
У том погледу сте као пси.
Знаш, претпостављам да треба да будем захвалан, али...
...не могу а да се не осећам поносно.
Како то?
Јер смо, овај пут били у праву.
Твоја сећања су изазвала емоционалне одговоре
који су те учинили отпорним.
Деловао си по свом нахођењу, не нашем.
Створен си са себичним мотивацијама,
са лојалношћу према породици, не према држави.
Џон који је створен пре тебе?
Послат је у сасвим исту мисију.
И најдаље је догурао, али је нестао.
Начинили смо неопходна подешавања,
знајући да ћеш да издржиш тамо где је он поклекнуо.
Знаш ли где је он?
Ипак ћемо да га нађемо.
Увек то урадимо.
Шта је са мном?
Обезбедићемо ти уточиште, обрисаћемо ти сећања
а онда ћеш да будеш...
онда ћеш да будеш слободан.
Истински слободан.
Изгледаш разочарано.
Дај бре, знам те, Џоне, као што отац познаје своје дете.
Можда ме не познајеш толико добро као што мислиш.
Знам да их ниси зауставио,
они би се до сада репродуковали.
Једном када се та врата отворе...
Ето колико мени значиш,
свима.
Створили сте ме,
да пронађем онога ко ми је убио породицу
и да га убијем.
Тако је.
Ти си ми убио породицу.
Видиш? То је оно што те чини тако посебним.
Тако интензивно осећаш.
Ти си ми убио породицу.
Сасвим супротно,
ја сам је створио.
За тебе.
Створио сам их да попуне твоју празнину.
А онда си их убио.
Нисам их ја убио, Џоне.
Лук Деверо их је убио.
Можда.
Али ти си му усадио идеју да то уради.
Превод: Бамбула / Адаптација: Gohy Ћирилица: ВИСТА