Господи, събуди нашия добър човек!
Въпреки че нощта идва за любов,
а денят се връща твърде скоро,
няма вече да се скитаме
под лунната светлина.
СЛАДКО ОТМЪЩЕНИЕ
Дали по случайност или е бил избран,
всеки човек изминава пътя до гибелта или спасението.
Случайността води до смърт, но Избраният само трябва да слуша.
И така стана, ето на това място.
В пламък аз се въздигнах
върху необятна светлина и в роба с изящна белота.
Ангел Матиас ми продума:
„Мой смирен слуга, настани се тук, това е Свята земя.
Посей реколта, отгледай овце, и издигни дом на преклонението,
и наистина ще преуспееш,
защото Скиптърът на силата е в ръцете ти.“
И сега, стоейки пред вас в свещени показания,
виждам нечестивото да се промъква в кошарата.
Както Господ, така и дяволът не е свършил делата си.
Единението с Бог и вашите съседи
ви пази от ръцете на сатаната,
чиито схеми и машинации са безкрайни.
Ние трябва да се сплотим и изкореним лъжепророците.
И когато дяволът се появи, под каквато форма той желае,
аз ще го пробода с Меча на правдата
и ще възстановя реда в Божия дом.
Жадни ли сте?
Благодаря. - Имате късмет, че ви намерих.
Подай насам. - Подуших го от километър.
Вземи си, ако искаш. - Много любезно от ваша страна.
Твоя ли е земята? - Това е Свята земя.
Аз съм пророк Джозая и съм Божият управител тук.
Ние само минаваме оттук. - Нарушители.
Не, сър. - Бракониери, тогава.
Не, дърводелец съм. Брат ми Джейкъб е под моя грижа.
Нарушител, бракониер и дърводелец, човек с изумителен талант.
Това не е грижа теб, нали? - Какво?
Попаднахме на сурово време.
Каруцата счупи колело преди няколко дни, а конят умря.
Ужас.
Отивам в Санта Фе при жена ми и смятах да платя за агнето...
Как точно смяташе да платиш?
Като изпратиш парите на дървото? Или на великите ветрове в прерията?
Жена ми е роднина на губернатора. Парите не са грижа.
Губернаторът?
Човекът с репутация на богаташ, а оставя роднините си
да се разхождат като скитници. Това е възмутително.
Истина е. Ние сме кралски особи по тези места.
Господ не вярва в действия без последствия.
Разбирате. - Само две овце. Тази и една вчера.
Кражбата е грях, нали? - Да, така е.
А как, според молитвата, се плаща за греха?
Не помня. - Ами малоумният ти брат, помни ли?
Май не, но нямаше да кажа даже и да помнех.
Ако вие, крадци такива, сте внимавали повече в училище
и сте си завирали по-малко пръстите в путката на сестра си, щяхте да знаете.
Това е нашият лагер. Не си добре дошъл. Ще те унищожа.
Тихо, Джейкъб, ти глупав, сакат глупак.
За греха се плаща... със смърт.
Даниел!
Това е добро.
По дяволите. - Пий.
Ти пий. - Още не съм пропуснала.
Двойно или нищо.
Добре.
Спри. Точно така. - Там? Сигурна ли си?
Да.
Довърши бутилката. - Няма куршуми.
Писна ми от номерата ти. - Това са правилата.
Пропуснеш ли, пиеш. - Няма да пия повече.
Затвори очи.
Бъди добра жена и прави каквото каже мъжът ти.
Готова ли си?
Остави този пистолет.
Да видим сега, Чарли.
Ако пътувах от Тюкъмкери до Санта Фе,
бих тръгнал направо през онази долина.
Не мислиш ли?
Рамирес. Салдо:
Седем долара. - Това е грешно.
Съмнявате се в моята почтеност? - Не, само в сумата.
Би трябвало да имаме 14 долара, а казвате, че имаме седем?
Това учреждение не работи от учтивост.
Аз осигурявам защита, сигурност. - Мислех, че са едно и също.
Сара,
не си спомням някога да съм ти казвал лихвени проценти...
Покажи малко уважение към жена ми. - По-добре ти покажи малко уважение,
иначе Джеремая ще си помисли, че си дошъл да ме ограбиш.
Вие сте префърцунена двойка, а?
Трябваше да прочетете договора по-старателно.
Можеш да четеш, нали?
А, Б, В, Г, Д, Е...
С договор или без, не е правилно да взимате половината ни спестявания.
Тогава си направете собствена банка. Със сигурност има много място
в мръсната ти ферма, Мигел.
Искате ли си парите? - Си.
„Си“. Така е по-добре.
Един, два, три,
пет,
шест,
седем долара.
Може би мадам би искала да я пробва? Имам наскоро обновена пробна отзад.
Защо не?! - Сара, не сме тук за дрехи.
Само искам да я пробвам, няма лошо. - Няма лошо, наистина. Оттук.
Звънецът, ако желаете помощ. - Благодаря.
Удоволствието е мое.
За да пазите нежната си кожа.
Извинете ме за момент, ял съм развалено чили сутринта.
Не е ли хубава? - Не мога да повярвам,
че това стиснато копеле ти я даде. - На жена като мен се отказва трудно.
Погледни! Караш сама.
Внимателно с това! Ето така. Полека!
Идва чак от Централна Америка. Бива си я, а?
Обърнете я! Бъдете внимателни. Полека.
О, да, наистина.
И нека винаги я поддържаме така чиста, нали?
Благодаря. Може да тръгвате.
Първо се е счупило колелото на каруцата,
естествено, забравили сте резервното.
Яхнали сте коня, ти и брат ти, и после конят ви е умрял.
Гърмяща змия, колики, замърсена вода, мълния.
Господи, извадили сте лош късмет.
Подозирам, че става и по-лошо оттук нататък.
Да, така смятам.
Как сте? Добър ден.
Г-н Рамирес.
Радвам се, че със Сара най-накрая приехте поканата да се молите с нас.
Не сме дошли за службата. Може ли да поговорим за малко?
Ами...
Предполагам. За малко.
Това е относно овцете ви. - Моите овце?
Отново влязоха в земята ни и изядоха реколтата.
Доста смело обвинение, сър. Как знаете, че са били моите овце?
Не искам да влизам в конфликти, г-н Джозая, но за втори път...
Питах ви, говорихте ли с тези заблудени животни?
Питахте ли ги откъде са дошли? Кой е техният пастир?
Тогава чий добитък са били? - Не знам, не съм ги видял.
Вие сте единственият ни съсед тук.
Това ли е? Защото, както виждате, богомолците ме чакат.
Ще съм ви благодарен, ако държите добитъка си извън моя имот.
Това е Божий имот, сеньор Рамирес. - Но също така е мой.
Не мога да си позволя да губя повече реколта.
Сложете ограда. - Ограда?
Защо не влезете с жена ви да почувствате
изгарящата сила на Божията истинност?
Друг ден, може би.
Ще Го питам за тази ограда. Любопитен съм как ще отговори.
Ще съм ви благодарен, сър.
Нека Господ бъде с вас.
„В безопасност в ръцете на Исус,
в безопасност на благородната Му гръд,
там с Неговата любов обгърнат,
сладко душата ми ще почива.“
Стой вътре. - Идвам с теб.
Джак.
Убийство на куче не е престъпление, с което съм длъжен да се занимавам.
Убийство на хора е друго нещо.
Купихме го, беше наше.
Мога да ви продам друго куче. - Не се бъркай.
Кога се случи? - Снощи.
На г-н Джозая му бяха откраднали няколко овце, преди време.
Крадци на добитък действат в района напоследък.
Може би са те. - Крадци на добитък да убият кучето?
Видя ли кой го извърши? - Не, беше тъмно.
Тогава откъде знаеш? - Законът трябва да се прилага.
Имам ли вид на ловец на куче убийци? - Ти си законът.
Аз съм. Няма какво да добавим.
Това ли е цялото разследване? - Да.
Махнете това смърдящо псе от офиса ми!
Не, ще направиш нещо. - Казах да го изкарате оттук! Веднага!
Грасиас. Грасиас.
Не му вярвам.
И аз не вярвам много на г-н Джозая, но не мисля, че е жесток човек.
Не и някой, който би застрелял куче. Тук е дива пустош.
Може да е бил всеки.
Ще оправя нещата с г-н Джозая.
Малките спорове са често срещани сред съседи.
Бременна съм.
Дете? Не сме готови.
А ти какво смяташе, че ще стане?
Може би догодина щеше да е по-добре.
Тогава трябваше да си по-внимателен.
Добро утро, г-н Джозая.
Очаквах твоето извинение, Мигел.
На какво основание? - Неделя е ден за молитви и почивка.
А ти говори за работа в присъствие на моите богомолци.
Ти обиди мен, ти обиди Господ.
Нямах такова намерение, знаеш го. - Не бъди глупак, давам ти възможност.
Коленичи и се извини пред Господ веднага.
Бях мил и учтив досега и очаквам същото от теб.
Е, опитах.
Опитах се да те приема, Мигел, и да те отведа в паството.
Но ти таиш само презрение към мен и моята работа.
Откъде да знаех, че ми завиждаш! Завиждаш ли?
Нямаш нищо, което да искам.
Аз съм щастливо женен, имам любовта и предаността на моето паство.
А ти имаш грозен пейзаж.
Имам толкова право да съм тук, колкото и ти.
Ако можеше, щеше да вземеш всичко.
Всичко, за което сме работили. Вината не е твоя.
Още от раждането... тази лакомия и алчност на твоя вид.
Ти си убил нашето куче, нали?
Мексиканците никога не са се славили с интелигентност.
Веднага си тръгвай. Напуснете оттук, и двамата.
Ти, земно животно, ти, тъмнокожо копеле!
Върви в ада.
Мигел!
Слава на Господ.
Сега ми направи нещо за ядене.
Г-жо Рамирес, добър вечер.
На какво дължа удоволствието? - Виждал ли си Мигел?
Не, не и след църква.
Днес отиде на полето да работи и не си дойде вкъщи.
Провери ли в кръчмата? - Да.
Шерифът? - Безполезен е.
Правил ли е такова нещо преди? - Никога.
Питам, защото някои мъже робуват на похотливите си наклонности.
И много често напускат жените си, когато отговорностите нараснат.
Мигел не би го сторил.
Ти си много красива жена, Сара,
и съпругът ти трябва да цени това, което Господ му е дал.
Той го прави. - И аз бих го правил.
Лека нощ. Нека Господ е с теб.
Корнелиъс Джаксън,
мексиканките в Санта Фе не са ли ти достатъчни?
Хубав танц, чаровнико.
Официално беше освободен от задълженията си.
По чие нареждане?
На губернатора. - Не съм направил нищо.
Поне знаеш защо съм тук. - Това е моята къща.
Къщата е на правителството. Живял си тук като гост.
Сега трябва да си вървиш. - Върви да си бършеш задника с кактус.
Не, Корнелиъс. Недей!
Мръсно копеле!
Къде ще отида сега? - Не ме засяга.
Ще те намеря, нещастник... - Дий!
Да? Искаш ли нещо?
Бях освободен. - Виждам.
От кого? - Корнелиъс Джаксън, проклетия бандит.
Аз...
Търся си работа. - Кой си ти?
Не разбирам. - Кой си ти?
Моля? - Без значка, каква работа ще вършиш?
Аз... бях готвач в армията.
Имам жени, не ми трябва готвач.
Той ми простреля проклетата ръка.
Проклетата ми ръка!
Господа, имам честта заедно с вас тази вечер
да приветстваме най-новия член на нашата общност.
Като много други велики служители на реда,
непреклонната му репутация го предхожда.
Бог е създал закони, за да управлява, но без мъже, които да ги прилагат,
терорът на злото ще крачи необезпокояван
през изгорените равнини на земята... - Сол, моля.
И човечеството ще побеснее като много други безбожни диваци.
И така! Вдигнете чаши, моля.
Нека благодарим на Бог за шериф Корнелиъс Джаксън.
Наслаждавайте се.
Прекрасна маса, пророк. - Благодаря, Хю.
Това е махагон от Британски Хондурас.
На Карибско море.
Южно от Мексико.
И така, шерифе... - Дайте малко вино, моля.
Подайте го, моля.
Успяхте ли да... - Масло, моля.
Как беше ездата до тук нощес? - Защо напусна Юта?
Аз съм Божий служител, където Той ме поведе, аз следвам.
Доведе ли жените и децата с теб?
Само една жена споделя леглото ми, шерифе.
Така е по-безопасно, със сигурност.
Китай.
Китайско, внос от Англия. - Китайско от Англия.
Някога ебал ли си овца?
Много фермери ебат своите овце. Нали така се е появил сифилисът?
Пенисът е подло оръжие, оприличавам го на дяволско мачете.
Наистина?
Какво ви води в нашия град, шериф Джаксън?
Географията. - Географията?
Да.
Любимата братовчедка на губернатора Люсил,
се омъжила за дърводелец на име Ливай от Тюкъмкери.
Бедният човек не можел да забие прав пирон.
Налегнали ги трудни времена и губернаторът им предложил
да живеят при него в Санта Фе, дори им пратил билети за влака.
Велик човек е губернаторът.
И така, Люсил се качила на влака за Санта Фе,
докато Ливай бил твърде горд, за да приеме билета за влака
и решил да пътува с каруца заедно с брат си Джейкъб.
Само че Джейкъб и Ливай не са пътешественици като Кит Карсън.
Ето затова съм тук.
География.
Извинете ме, шерифе, но не разбирам.
Г-н Джозая знае за какво говоря, нали Джоузи?
Маси от Хондурас, китайско от Англия, Солт Лейк Сити...
Разбираш много от география.
Не, шерифе, опасявам се, че не разбирам нищо.
Може ли да взема за малко твоя нож?
Не, онзи големия зад теб.
География.
Тюкъмкери.
Санта Фе.
Точно тук в средата е твоята Свята земя.
Джейкъб и Ливай би трябвало да пътуват направо оттук,
за да отидат от Тюкъмкери...
до Санта Фе.
Люсил и губернаторът искат да знаят защо Ливай и брат му още ги няма.
Свърши ли с това?
Отвън има куче, изглежда недохранено.
Благодаря ти, Джоузи. Дяволски вкусно. - Шерифе.
Аз водя благочестивите и обединената общност тук.
И съм сигурен, че не искате да ме правите ваш враг.
Изглежда вече го направих.
Как си, шерифе?
Имам нова работа.
Извинете. - Добро утро, мадам.
Конят ви пие от моята вода. - Така изглежда.
Там има река, може да пие до насита.
Не мисля, че Чарли е бил наясно с този факт.
Когато е жаден, отива, където си поиска.
Не мислех, че конят ви ще е против. - Но аз съм. Учтиво е първо да питате.
Права сте, мадам, но Чарли не е наясно за тези формалности при хората.
Приемете извиненията ми от негово име.
Казвам се шериф Корнелиъс Джаксън. - Знам кой сте.
Би трябвало да съм поласкан. - Вие обесихте баща ми.
Извинете, но не съм бесил никого. Те един вид се бесят сами.
Така ли облекчавате съвестта си? - Съдиите осъждат виновните.
Аз ги застрелвам или ги арестувам. - Имате голям избор.
Кой беше баща ви? - Уесли Паркър.
Уесли Паркър.
Значи майка ви е... - Да, същата.
А вие сте... - Г-жа Сара Рамирес.
Стига толкова за миналото. Търся тези двама мъже.
Ливай и Джейкъб Уеб, минали са оттук преди няколко седмици.
Не съм ги виждала. - Ами съпругът ви?
Не е тук. - Кога ще се върне?
Скоро.
Е, изглежда Чарли е напоен. Благодаря ви, мадам.
Ако случайно видите Джейкъб и Ливай, бъдете така добра да им дадете вода.
Сигурно вече са страшно ожаднели.
Добър ден, г-жо Рамирес. Някакви новини от Мигел?
Виждал ли си го? - Не съм.
Сара, обидил ли съм те с нещо?
Притесняваш ме. - Уверявам те, нямам такова намерение.
Г-н Джозая е дошъл да ти помогне. - Как?
Как смяташ да се справиш без твоя съпруг?
Досега успях. - Чудесно...
Но се опасявам, че те е изоставил и няма да оцелееш сама.
Не съм се дала още. - Ще го направиш, Сара.
Тогава ме оставете. - Дай земята си на църквата.
Нека Господ те избави от тази тежест.
Господ желае тази земя да бъде част от нещо по-голямо.
Велика свещена общност.
И аз дойдох при теб с най-добри чувства,
да ти предложа просперитет и убежище в пазвата на Христос.
А къде ще отида аз? - При мен.
Ще те заведа в Святата земя. Ще се грижа за теб по всякакъв начин.
Звучи ужасно. - Упорита е като мъжа си.
Предполагам, че отново ще стане проститутка като майка си.
Махайте се от имота ми. - По закон е на банката.
Още една дума и няма да има банка.
Хю...
Изказването ти беше невъздържано, и ще се извиниш на Сара, веднага.
Искрено се извинявам.
Сара, няма нужда от насилие. То никога не е решение.
Недей.
Дойдох тук по Божията воля, да ти помогна
и знам, че не искаш да ме нараниш.
Ето. Не е ли така по-добре?
Измих греховете ти, Сара. Ти принадлежиш към бялата раса.
Не трябваше да се омъжваш за човек с прокълната кръв.
Но това вече е минало.
Ще те направя щастлива. Ще видиш.
Но ще осъзнаеш...
Аз съм пътят към рая.
„Сеем на сутринта, семена на доброта;
Сеем по пладне и през росната вечер;
Очакваме реколтата, и времето за жътва...“
Джозая, Месията. Добър вечер, г-н Враг.
Какво правите тук, шерифе?
Тези двама джентълмени ме поканиха да изпробваме виното.
И кои са те? - Нарушители.
В чия земя? - Твоята.
Разбирам.
Би ли донесъл светлината тук?
Ливай и Джейкъб.
Изглежда ли като него след тежка вечер?
Кой ги е убил? - Някой хладнокръвен кучи син.
Разбойници? - Ти виждал ли си?
Пълно е с изверги, шерифе.
Не съм чувал по-вярно твърдение. - Какво правите в моята къща?
Може ли пак да взема ножа?
Ето до какво заключение стигнах, можеш да възразиш по всяко време.
Джейкъб... малко трудно се различават, но очевидно е намушкан с голям нож.
Сега да опитаме...
Какво мислиш?! Почти идеално съвпадение.
Смятам, че който и да го намушкал сигурно е имал нож като твоя.
Моделът е много популярен, шерифе. Сиърс Роубак ги продава до гарата.
Би ли извадил един от твоите патрони?
От моя пистолет? - Да, освен ако имаш нещо да криеш.
45? - Колт.
Не изглежда фабричен. - Ние сами си произвеждаме нещата тук.
Това го виждам.
Ливай е бил ранен в крака с куршум от пистолет.
Може би тогава, докато е куцукал, на Ливай му пръсват червата с пушка.
Посетител ли имаш? Здравей.
Това Даниел ли е? Заповядай на партито.
Имаме рана от нож и куршум, вероятно 45-ти калибър, и пушка,
което ме навежда на мисълта, че са били поне двама убийци.
Така ли е? - Щом казвате.
Радвам се, че дойде Даниел. С епископа се опитваме да изясним някои неща.
Обзалагам се, че би помогнал. Искаш ли да се изкажеш?
Относно какво?
Живота, свободата.
Стремежа към щастие. - Шериф Джаксън,
ако сте приключили с тази мрачна шарада
и с отправянето на абсурдни, и крайно обидни обвинения,
ще съм благодарен, ако махнете тези вонящи, шибани трупове от къщата ми.
Двайсет долара. - Какво?
Да ги направим двайсет и пет.
Смъртта на тези мъже е трагична... - Убийства!
Убийства! Разликата е важна. - Имате ли заповед...
Нека ги направим трийсет. Искам поне да ги погребат с костюми.
Защото ако нямате заповед, сте в моята къща незаконно.
Дали някога са носили костюм? - Всъщност вие сте нарушител.
И ви помолих много любезно да си тръгнете. Веднага.
Изпрати Ливай и Джейкъб с бързата поща на този адрес в Санта Фе.
Ще съм признателен.
Вие сте странен човек. - Предпочитам „необикновен“.
Никога „странен“.
Увери се, че си тръгва.
Позор, той ме позори, позори ме в моята къща.
А ти му позволяваш. Защо? Защо му позволяваш да ме позори?
Аз никога не съм те позорил.
Той ме позори, два пъти ме позори, а ти му позволяваш.
Нищо... Слушах всичко, което ми каза...
Защо? Защо?
Не съм ли твоят послушен Син.
Щеше да ми се отплатиш за вярата... Слушах всичко...
Не!
Наистина смърди.
Ще помогнеш ли да го извадим?
На колене.
Хвърли си оръжието. Бавно.
Това съпругът ми ли е?
- Не съм го убил аз, мадам.
Кълна се. Нямам нищо общо с това. Беше пророк Джозая, той го уби.
Дойдохме да изкопаем тялото и да го изгорим!
Затваряй си шибаната уста.
Покажи истинското изражение на чувствата си.
Кърли, ядосан ли си? Трябва да си ядосан.
Погледни ме. Аз те унижавам. Ядосан ли си?
Ядосан съм. - Добре. Какви са ти помислите?
Какво има в сърцето ти? Позволи на божествената истина
да премине през теб и говори, не задържай нищо.
Мисля си нещо. - Добре.
Искам да знам кога ще получим жени. Ти каза, че ще имаме жени, когато...
Ти си воден от животински желания.
Мисли със сърцето, а не с това.
Господ ще ти доведе жени, когато си готов.
Трябва да махнеш тази гнойна торба. Какво мислиш? Не?
Можеш ли да приемеш Божията любов и да възпираш смъртните си желания?
Можеш ли?
Добре.
Знаеш защо те уча на тези неща? Разбираш, нали?
Знаеш, че те обичам.
Знам, пророк.
Намерих конете на Сид и Даниел до гората. Нещо ги е подплашило.
Дай ми едно от момчетата и ще ги намеря.
Не. Отиди направо в града и виж дали не са арестувани.
Защо да са арестувани? - Шерифът е лунатик.
Моята малка пеперуда. Моят паднал ангел.
Убиха Мигел.
Господ не пази слабите.
Дойдох да се сбогувам.
Мислех, че го направихме преди няколко години.
Не искаше мъжът или децата ти да разкрият моите греховни навици.
Но това бяха и твои навици, Сара. Седем пъти девица, нали така?
Мислеше, че ще започнеш отначало?
Злото и благословението ще застигнат всички ни, дете мое.
Не се срамувам вече от теб.
Съжалявам те.
Мислиш, че съм нещастна?
Не мисля много за това.
Прощавам ти, майко, за всичко.
Нямаш влияние над мен. Никога не си имала.
Всичко, което някога си правила, е заради мен.
Така че го прави добре, дете мое.
Отново правим домашни посещения, нали?
Спортният живот винаги ти е подхождал, Сара.
Дойдох за моите седем долара. - Седем?
Седем долара да ми свириш на флейтата?
Няма да ти платя повече от долар.
Дори да ми потъркаш топките.
Изглежда ще ме посещаваш цяла седмица.
Като едно време.
Тук ли е Мартин? - Отвън е, отиде до нужника.
Ще се погрижите ли да получи това? - Абсолютно, мадам.
Как си, скъпа? - Добре, бабо.
Къде казахте, че е Марвин? - Отвън в нужника.
О, да, покажи ми това хубаво личице.
О, да...
В задника е хубаво, а? - Не, не, боли.
Какво, по дяволите, правиш тук?
Моята внучка пробваше рокля в задната стая
и тогава се чу силен изстрел, последван от силен трясък
и главата на Мартин разби стената.
Е, ти си едно мръсно, старо куче, нали?
Получил си е заслуженото. - Със сигурност.
Имаше ли някой друг в магазина? - Една млада жена питаше за Мартин,
после взе кутии с патрони от рафта,
остави пари на тезгяха и излезе точно преди големия трясък.
С ягодова коса, лилава рокля, гримирана, около 30-годишна?
Да, много любезна. - Интересно.
Жена с това описание оставя трупове по целия град днес.
Трябва да извърша една процедура. Може да гледате настрани.
Шерифе, тук? Необходимо ли е? - Не искам тялото да се втвърди.
После става като дърво.
Рязали ли сте дърво с нож? Не се кълца.
Има изненада за теб, момиченце.
Може ли една услуга? Подръжте ми палтото за малко.
Добре. - Благодаря.
Да видим сега.
Не съм хирург,
но
предполагам, че куршумът
би трябвало да е
точно
тук.
Намерих го!
Вижте.
Когато представител на бялата раса от избрано потомство
смеси кръвта си със семето на Кейн -
представител на африканската раса или...
Всеки друг езичник. - Всеки друг чернокож езичник,
наказанието съгласно закона на Бог е смърт на място.
И винаги ще бъде така.
Шерифът не е арестувал никого. Някой е убил Хю и Мартин.
Къде? - В града.
Обир ли е било? - Не ми се вярва.
Какво казва шерифът? - Не казва много.
Говори се, че е била жена проститутка. - Че какви други проститутки има?
Оседлайте конете.
Да видим колко тежиш.
Изглежда си правилният Господ.
Джозая не би одобрил.
Джозая не е тук.
Мадам, да ви помогна с нещо?
О, Господи!
Здравей, шерифе. - Трябва ми помощ.
Имам два куршума с еднакво тегло,
ще ги наречем Ливай и Джоузи.
Кои са те? - Имената не са от значение.
Имам още два, нека ги наречем банкерът и магазинерът.
Те са от убийството на Хю и Мартин. - Сега не е важно.
Куршумите от Ливай и Джоузи са 45-и калибър и тегло 250.
От банкера и магазинера са 44-и калибър и тегло 200.
Но дотук стигат моите възможности.
Бих могъл да разтопя куршумите и да ти кажа точните им съставки.
Може да установиш откъде са. - Да.
А ако знаеш откъде са, може да стигнеш до убиеца.
Колко време ще ти отнеме? - Ела сутринта и ще ги имаш.
Кой ни остана? Само Стю?
Точно така. - Къде е?
Поправя оградата в равнините.
Куршумите от банкера и магазинера имат идентичен състав.
Така. - 97% олово и 3% калай.
Фабрично производство, както и очаквах.
Но тук става интересно.
Куршумите от Ливай и Джоузи също имат идентичен състав.
Но те са 95% олово и 5% цинк, което ме навежда на мисълта,
че са домашно производство. - Защо смяташ така?
Защото фабрика не би използвала цинк в отливките.
Не само че прецаква стрелбата, но и прави куршума не читав.
Защо някой би използвал цинк вместо калай?
Навярно му е свършил калая. Но тук има цинк в изобилие.
Смятам, че който е отлял куршумите от Ливай и Джоузи е тукашен.
Заключителните анализи са в тази фактура.
Добра работа. - Ако ти трябва още нещо, ми кажи.
Добре, благодарен съм ти. Приятен ден.
Имаш ли напредък относно жената? - Да кажем, че имам подозрения.
Извинявам се, че ви разкопавам, г-н Рамирес.
Просто се опитвам да стигна до дъното на тази кървава баня.
Смятам, че трябва да ви върнем във вечния ви дом.
Ей, Дан, мъртъв си!
Изглежда съм попаднал в грешното ранчо.
Последното порицание наближава.
Два пъти ме опозори,
но сега накрая, аз те позоря.
Ще висиш там позорно,
докато слънцето изсуши мършавите ти тестиси
и гарваните те изкълват до кокал.
Клъв-клъв-клъв!
Хиляди позорни клъввания. Какво ще вземат първо?
Очите ти ще бъдат изкълвани, ушите, носът, езикът.
Всичко ще бъде позорно изкълвано,
докато дяволът дойде и поиска гнилата ти душа.
Опозорителят стана опозореният.
Сега аз съм опозорителят и чувството е добро.
Чакай, малко съм объркан.
Съжалявам, не бях ли достатъчно ясен?
Ти ще висиш там и ще умреш.
Ами не е съвсем ясно.
Има евреи, мюсюлмани, дебел китаец с голям корем,
дори има индианци с техния Уакан Танка,
сега и ти с глупавите ти проповеди, та искам да знам кой е прав?
Аз съм пророк Джозая.
Господ изгаря с огъня на Йехова.
И когато прозвучи последната тръба, аз ще съм този,
който ще стои редом до Господ на златния Му трон на славата.
И аз... - Засрами се, опозорител!
Хайде, да си хванем проститутка! - Засрами се, опозорител!
Срам за опозорителя!
Какво правиш там, по дяволите? - Сега падна ли ми!
Майната ти.
Дами, искате ли да чуете стих от Лорд Байрон?
Искам да съм безгрижно дете, да живея в недостъпна пещера,
или да бродя...
...или да бродя през дивата пустош...
Ти си една мръсна курва! Ти си блудница на дявола!
Кучка на сатаната!
Предполагам, че съм.
По-полека, скъпа, вече не си чувствам краката.
Благодаря.
Оправяй се сам.
Моля ви, недейте, мадам!
О, не...
Сара, вече си в безопасност, ти си разчисти пътя.
Виждам, че си убила жена ми. Няма значение.
Те бяха ревниви кучки. Нямаше да се получи помежду ни.
Те бяха подли грешници,
а ти си чиста,
имаш благородно сърце, знам го.
Не видях дъщеря ми.
Мъртва ли е? Така да бъде.
Ако е жива...
Можеш да я научиш как да се ебе.
И двамата знаем колко си добра.
Хайде, Сара, покажи се.
Не се страхувай. Сега това е твое.
Защо се криеш? Погледни, това е твоята къща. Твоята земя.
Няма никакви пречки за нашия съюз.
Ти уби жените ми, аз убих твоя съпруг. Не сме толкова различни.
Виж!
Свалям оръжието и влизам...
Влизам с мир.
Прекланям се пред Господ
и слагам край на нашето недоволство.
Можем да живеем заедно, Сара. Да си дадем втори шанс.
С мир, хармония и щастие.
Сара.
Майната му.
Млъквай.
Превод Petrakiz © 2013 Translator's Heaven