Fogyasszanak uraim, záróra!
Fogyasszanak, kérem. Záróra!
Te is, Harry, idő van.
Ez a baj a világgal manapság.
Mindig csak ez a rohanás.
- Jó éjt, George. - Jó éjt. Viszlát.
Záróra van, haver. Idd meg gyorsan.
Na, gyerünk már. Nem hallottad? Zárunk.
Most azt akarja, hogy kidobjam? Gyerünk.
Haver
ezt jól megcsináltad.
Meghalt.
Megölted.
Oké.
Állítsák meg!
Mit csinált?
Megölte a tulajt. Azt csinálta.
Hé, mi folyik itt?
Elment itt? Az a nagy magas fickó, aki futott?
- Nem. Erre nem jött senki. - Akkor biztosan arra ment.
Ki az? Mit akar?
Egy férfit keresünk, asszonyom. Az egyik lakásban lehet.
Az én házamban ugyan nem.
Ez egy tisztességes ház. És nem kérünk a rendőrségből sem.
Nem esik bántódása, ha csendben marad. Megértette?
Ha bármivel is próbálkozik, én...
Ne mozduljon és egy szót se.
Egyedül él?
Semmi értelme, hogy ott álldogáljon. Helyezze csak kényelembe magát.
Maradok még egy darabig. Jobb, ha megbarátkozik a gondolattal.
Nincs mitől félnie.
Akkor maga miért fél?
Mit képzel, hová megy?
Perpillanat sehova, de kb. Egy óra múlva munkába kell mennem.
És azt hiszi, el is engedem?
Ha nem, küldeni fognak valakit, hogy megnézze, mi van velem.
- Ki az az "ők"? - Az Intézet. - Az micsoda?
A Mary Wilson Intézet. Ott dolgozom a klinikán.
Figyeltem magát amíg aludt.
Beszélt is.
Mit mondtam?
Semmi érdekeset.
Nincs egy kis kávéja?
Tea van, ha kér.
A tej kint van a bejárati ajtónál.
Akkor anélkül isszuk.
Nem szeretem nélküle.
Majd én behozom.
Mennem kell.
Hogyhogy nem szólt a zsaruknak?
Mikor jön vissza?
Hét óra körül.
És nem szeretném itt találni mikor visszajövök.
Mi van, ha mégis?
Aligha hiszem, hogy így lesz.
Itt kell maradnom amíg be nem sötétedik.
Kirabolt, vagy megölt valakit?
Ezt hiszik.
Egy kocsmában voltam, egyedül iszogattam.
Verekedés kezdődött... valaki megütött én meg kifektettem.
Hogy értse, új vagyok erre felé.
És most üldöznek.
- Biztos, hogy ez minden? - Biztos.
Egy pillanat.
Igen?
Semmi.
Maga rendes lány.
- Jó reggelt, kedvesem. - Jó reggelt, Mrs Gale.
Korán kelt ma, kedvesem. Láttam, hogy lement a tejért.
Elég sűrű napom lesz.
A szobám miatt nem kell aggódnia. Én már megcsináltam.
Köszönöm, kedvesem.
Aztán nehogy leskelődj, megértetted?
- Fájni fog? - Egy kicsit.
- Ettől rendbe jön a fülem? - Nem sokára. Majd meglátod.
Most... vegyél egy nagy levegőt.
Tessék... ennyi volt az egész.
- Nem is sírtam. - Nem is gondoltam volna.
- A jövő hétfőn, ugyanekkor. - Nagyon köszönöm, Kisasszony.
Biztos vagyok benne, hogy a füled sokkal jobban lesz.
Jó hétvégét, de óvatosan a játékkal. Legalább jövő hétig.
Jó hétvégét önnek is.
- Köszönöm. Szia, Donald. - Viszlát.
Hello.
- Ó, maga az? - Igen.
Mit akar?
Semmit, csak, be akartam köszönni.
Hát akkor, "hello".
Tisztázzunk valamit. Én nem egy hotelt vezetek.
- Nem is azt keresek. - Akkor mit keres?
Semmit. Nem keresek semmit.
Azt akarja, hogy hívjam a rendőrséget?
- Minek? Csak beszélni szeretnék önnel. - De én nem szeretnék.
Azt sem szeretném, hogy együtt lássanak magával.
Ha szólok egy rendőrnek, érdekelni fogja, hogy maga erőszakkal betört a szobámba.
És hogy részese volt annak a verekedésnek.
- Már elmondtam mi történt. - Egy férfit megöltek.
Ha tényleg kíváncsi rá, miért ütöttem le, elmondom magának.
Leléptem. Nem akartam megvárni, hogy a rendőrök begyűjtsenek. Ez az igazság.
Csak köszönni akartam és hogy odaadjam ezt.
Köszönöm. Gondolom ez is...
Azt hiszi, hogy loptam, mi?
Nem állítok oda lopott cuccal olyan emberekhez, akik szívességet tettek nekem.
Csak véletlenül csúsztattam a zsebembe.
Elnézését kell kérnem
de, ha nem bánja, most elköszönök.
Muszáj követnie?
Lehet, nem tudok jobbat.
Hagyjuk ezt, jó? Most már mindig haragudni fog rám? Nem fogom bántani.
Kérem, hagyjon békén. Azt sem tudom, kicsoda maga.
Mit számít az, hogy ki vagyok én? Csak beszélni szeretnél önnel.
A nevem Bill. Bill Saunders.
- Nekem nem mond túl sokat. - Rendben, mit akar tudni?
- Kanadában születtem, Detroit-ban nőttem fel. - Akkor miért nem megy vissza oda?
Vissza?
Minek?
Valamiért. Valakikért.
Nincs senkim. Semmim.
Maga is magányos lehet.
Jöjjön. Menjünk innen.
Mi a baj? Nem volt még állatkertben ezelőtt?
Egyben voltam egész életemben.
Nem szeretek visszaemlékezni rá, ennyi az egész.
Maga remeg.
Egyszerűen nem bírom, ha bármit ketrecben látok.
Sosem volt még szögesdrót mögött?
Maga?
Majdnem két évet egy náci fogolytáborban.
Összezárva...
Azt hiszi, ezek a majmok valamik? Látnia kellene az embereket a ketrecben.
Kér egy kis... mogyorót?
Jól van.
Jane-nek hívják?
Láttam a könyvben.
Ki az a katona?
- Kicsoda? - Az a fickó a képen.
Ő Lloyd. Megölték.
Szar ügy.
Túltette már magát rajta?
Maga túltette már magát azokon a dolgokon?
Járt már versenyen?
Lóversenyen? Nem, még nem.
Ki kellene próbálnia. Egyszer mindent ki kellene.
Eljönne velem Vasárnap?
Nem is háborgatom addig, ha eljön.
Maga nagyon furcsa.
Gondolja, hogy elkéstünk?
Azt hiszem, az első futamról már lemaradtunk, de nem lényeg.
A második futam az, ami számít.
Nem higgyék, hogy azért jöttem el ide Londonból, hogy pénzt csináljak.
Kérdem én... úgy nézek én ki, mint akinek pénzre van szüksége?
Egy kizárólagos céllal jöttem el ide.
Segíteni abban, hogy önök
könnyű szívvel, de nehéz zsebbel térjenek haza.
Minden egyes boríték ezek közül, hölgyeim és uraim
tartalmazza a második futam győztesét.
Öt shilling a szokásos ára a hitetlen Tamásoknak.
De önöknek, hölgyeim és uraim
átengedem ezt a friss, ropogós információt
jelentéktelen egy shillingért.
Egy shilling, uram.
Egy, uram, egy.
Egy uram.
Egyet, uram?
Egyet.
Mennyit, hölgyem?
Csak egy shilling. Tizenkét szerencsétlen garas.
- Kopjon le. Hagyja meg a balekoknak. - Ne, kérem.
- Tessék. Nagyon köszönöm. - Köszönöm, ifjú hölgy.
Második futam... "Szélvész".
Szélvész, szélvész az
harmincöt az egyhez adják.
- Akkor az nem jó ló? - Persze, ha többi megdöglik még a vonal előtt.
- Én tudom, ki fogja nyerni a futamot. - Kicsoda?
"Dairy Maid". Gyerekjáték.
- Honnan tudja ilyen biztosan? - Ezt egyenesen a zsokéktól.
Erre mérget vehet, "Dairy Maid".
Akkor is Szélvészre fogok fogadni, olyan csodálatos az a név.
- Mennyit kapok, ha nyer? - Ha nyer
- a harmincötszörösét, amit feltett rá. - Ó, ez ilyen egyszerű?
Akkor jobb, ha fogadunk.
Tessék, tegye meg.
Maga megörült? Egy egész fontot? Ezt nem fogadhatom el öntől.
Nem terveztem egy shillingnél többet feltenni. Elvégre dolgozó nő vagyok.
Szeretnék egy shillinget feltenni Szélvészre.
Harmincöt az egyhez, hölgyem.
Olyan gyorsan beszélt, hogy nem is értettem, mint mond. De gondolom, hogy ezzel rendben.
Már kezdődik is?
- Melyik Szélvész? - A hatos számú. Itt rögtön.
- Nem látom. - Le van maradva hat hosszal.
Nem látok semmit.
- Gyerünk, Szélvész! - Hol jár?
- Nem tudom. Melyik az? - A zsokéja kékben van.
Hajrá, Szélvész!
- Már vége is. - Ki nyert?
Nem tudom.
Nézzen oda. Ott az eredményjelző tábla.
Ő nyert!
Tudtam. Az a kis ember tudta, hogy miről beszélt.
Ja és a maga Dairy Maid-je... hát, sajnálom.
Adja ide a tikettjét. Beváltom önnek.
Az is hozzá tartozik a mókához.
Jól van, menjen csak. Itt megvárom.
Hello, haver... jó újra látni téged.
Attól tartok, összetéveszt valakivel.
Most belegázolt a lelkembe. Mert én emlékszem magára.
Annyira örülök, hogy itt láthatom sétálni életnagyságban és kétszer olyan elegánsan.
És szabadon... szabadon, mint a madár.
Semmi baj. A kis hölgy még nem jön vissza pár percig.
Csinos, nem igaz? Szinte egy dáma.
- Mondtam, hogy nem ismerem magát. - Csak nyugalom.
Én nem zsaru vagyok és ez nem egy kihallgatás.
Szóval nincs mi miatt aggódnia.
Tűnjön el innen.
Jól van, jól van.
És ha netán szüksége lenne egy barátra, Harry mindig a szolgálatára áll.
Az nap, mikor a barátom bajba kerül, felvirrad az én napom is.
Ezt ne feledje... bajban ismerszik meg a jó barát.
Robbie Burns.
Minden jót, haver.
Még kettő. Együtt az már 42 shilling.
- Egész szép egy délutánra. - Ez a pénz! Ez rossz dolog.
Mit akar csinálni? Visszaadja?
Elviszem teázni, így elkerüljük a tömeget a vonaton.
- Meg sem kérdeztem. Hogy ment? - Sehogy.
- Gyakran jár lóversenyekre? - Elég gyakran. De lánnyal még sosem.
Ó, jó duma.
Soha olyan szerencsés lánnyal, mint maga.
Nekem sem volt ilyen napom mióta
szóval régóta.
- Vicces volt. - Az jó.
Nem, de komolyan. Úgy is értem.
Fáradt?
Hmm. Én teljesen kész vagyok, de megérte.
- Van családja? - Nincs. - Senki?
Legalább van valami közös bennünk.
- Maga tanult. Ezt bárki láthatja. - Ó, valóban?
Én soha nem jutottam tovább a hatodik osztálynál.
Mi a helyzet magával?
Hogy velem?
Egy rendes kislány voltam.
Kinek a szavát sem hallani. Sosem okoztam gondot senkinek.
Ezzel nem sokra ment, mi? Amúgy is kibántak magával.
A RAF-os fickóra gondolok. (Brit Királyi Légierő)
De nem én voltam az egyetlen.
Miféle munkát kapott errefelé?
Én egy olyan... mindenki asszisztense vagyok.
- Szereti? - Tetszik. Hasznosnak érzem magam.
Ez nem olyan rossz érzés.
Cigarettát?
Ez nem dohányzó kabin.
De maga csak menjen.
Rendben.
Maga meg én állandóan egymásba botlunk. Biztos benne van a horoszkópunkban.
Ez egy jó jel, mi?
Az ifjú hölgyismerőse kedves a maga számára. Ezt bárki láthatja.
De ugyanakkor, maga az a fajta akire ragadnak az ilyenek.
Kortól függetlenül.
Én hölgyet mondtam.
Köztünk maradjon, láttam, ahogy számolgatta a pénzt.
Nem tartott túl sokáig.
Nem, nem tartott.
Tudja, hirtelen világos lett, rögtön, amint megláttam.
- Akkor este, a kocsmában. - Fogja be.
Akár hiszi, akár nem
de mostanra már a nevére sem emlékszem.
Figyelj.
Van egy bizonyos üzlet ami a tudomásomra jutott.
Üzlet?
Az én kis üzleti vállalkozásom. Lehetnénk társak.
Egy ilyen fiatalember. Erős, bátor. Tudja használni az ökleit.
Ötven font is lehet benne.
- Még mit nem. - Megjavultál, vagy mi?
Hagyják szabadon a folyosót, kérem.
Figyelj ide.
Ha jó benyomást akarsz tenni erre az ifjú hölgyre
ne felejtsük el, hogy valahogy pénzt kell szerezned.
Nincs ellenvetése, ha ide leülök?
- Nem bánja, ha felteszem a lábam? - Nem, egyáltalán.
Ó, így már jobb. Egész nap talpaltam.
De egy szavam sem lehet. Nagyon jó napom volt.
Alternatív fűtőanyagban utazom. Hővel préselt.
Úgy néz ki, mint a szén, és úgy is ég, mint a szén.
Tovább tart. Jobb illatú.
Próbálta már, kisasszony?
Nem, nem hinném.
Nos
arra az esetre, ha egyszer szüksége lenne valamire, tessék.
- Együtt vannak? - Igen.
Nem is tudom, mi lenne velem az ördög bibliája nélkül.
Ugyanígy utaznék.
Az embernek le kell foglalnia az elméjét valamivel.
Szereti a kártyatrükköket?
Ön, kisasszony?
Nem különösebben.
Ismerek egyet, amit lefogadok, hogy még sosem látott.
Válasszon egy kártyát, bármelyiket.
Most nézze meg, úgy hogy én ne lássam.
Most tegye vissza. Jegyezze meg, melyik volt az.
Megvan?
Káró kettes. Hm?
Ez nagyon jó.
Ez volt az?
Király, királynő, pikk bubi.
Melyik a királynő?
Ez jó volt, Bill.
Bűvészmutatvány. Megtéveszti a szemet és ez minden.
Újabb kör.
Nem, nem, nem. Itt a maga királynője.
Nem is rossz.
Megszokta már a szemem. Valószínűleg a trükkök miatt.
Én még mindig hiszem, hogy be tudom csapni.
Azt kétlem. Kétlem.
Meg akarja próbálni?
Nincs kifogásom ellene. Én figyelmeztettem.
Tegyük érdekessé.
Hát.
Nos
nem bánom.
Ez az.
Hé, maga aztán gyors.
Akkor ez az enyém.
Úgy is rá tudom szedni. Próbáljuk meg újra, duplázzunk.
Én ugyan nem.
Azt mondtam, próbáljuk meg újra. Duplázzunk.
Én meg azt mondtam, hogy nem. Világos, nem?
Rajta. Válasszon egy lapot.
Mit képzel, mi vagyok én?
Nem az a fajta vagyok, akit becsap egy kókler hamiskártyás.
Jobban tenné, ha játszana!
Bill.
És jobban tenné, zöldfülű barátom, ha venne még pár leckét.
Bill, ne!
Segítség... segítség.
Vegye le rólam a kezét!
Nem kellett volna meghúzni a vészféket. Jobban jártunk volna, ha nem veszti el a fejét.
- Gyerünk. - Nem megyek magával sehova.
Mi a baj?
Az a pasas? Nem kár érte. Nem láttad, hogy bámult téged?
Soha többé nem akarlak látni.
Figyelj ide.
Nem azért tettem, mert jólesett. Nem volt más választás.
Vagy ő, vagy én.
- Volt rá ideje, hogy... - Elment az eszem, hogy veled eljöttem.
Jól szórakoztál?
Igen, már azt hittem, tévedtem veled kapcsolatban, de
most már látom, ki is vagy valójában. Velejéig rossz vagy.
De hát sosem ártottam neked.
Nem így van?
Jane.
- Kérlek, engedj el. - Hallgass meg.
Senki mással nem lennék szívesebben. Senki mással nem akarok beszélni.
Mi a baj ezzel?
Én meg mondom, mi a baj. Te vagy a baj. Gyáva vagy.
„Vagy ő, vagy te”.
Csak egy öregember volt. Feltételezem, ha megütnél egy gyereket, ugyanezt mondanád.
Mi van veled? Miért nem tudsz tisztességes lenni, mint mindenki más?
Csak egy olcsó tolvaj vagy, semmi más.
Jane... Jane!
Na, rajta. Hagyja békén az ifjú hölgyet.
William Earle Saunders.
Bűnösnek találtuk két súlyos vádpontban.
Először is, rablás és tettlegesség
Thomas Widgery sérelmére.
Másodszor, durva és indokolatlan támadás
egy rendőrjárőr ellen, kötelessége végzése közben.
Kíván felhozni valamit a mentségére?
Nem.
Akkor, William Earle Saunders
halmazati büntetésként hat hónap kényszermunkára ítélem.
Továbbá
ezen büntetéssel egyidejűleg
jóllehet, büntetlen előéletét is figyelembe véve
tekintettel a támadások brutális jellegére
még sincs más választásom
mint, hogy tizennyolc, azonnali korbácsütést szabjak ki rá.
Rajta.
Gyerünk.
Van szabad asztaluk?
Szolgálja csak ki magát.
Vársz valakire, haver?
Mit szólsz egy pároshoz?
Nem.
Csak a játék kedvéért, haver.
Ja.
Csak egy picit angolosabb, ahogy mondani szokták... mi, cimbora?
Biztosan csak erre jártál, nem de?
Hogy érzed magad a kis vakációd után, hm?
- Nagyszerűen. - Ezt örömmel hallom.
De tényleg.
Tudod, össze-vissza járnak a gondolataim, mint egy kerge nyúl.
Hé, George. Gyere ide.
Nincs kedved snooker-ezni velem egyet?
Na, rakd csak fel őket, te kis ingyenélő.
Mik a terveid? Van valami kilátásban?
Egy jó, megnyerő szituáció?
A terv az, hogy lelépek. El a városból.
Természetesen, tökéletesen megértelek.
Egy ember, aki mindazokon keresztül ment, amiken te.
De akkor szükséged lehet valami kézzelfogható dologra, hogy odébb állhass.
Honnan teremted elő?
Megoldom.
Hát persze, hát persze, hogy meg.
Te egy olyan ember vagy, aki megszerzi, amit csak akar.
De ha szükséged van egy kis
extra zsozsóra
hogy átvészelj és a saját lábadra állhass.
Nincs szükségem semmire.
Ebben tudod, most nincs egészen igazad.
Nekünk mindig egy kicsivel többre van szükségünk, mint amink van.
De ne hagyd, hogy a hangulatod fölülkerekedjen az ítélőképességeden.
Az már sok jó ember vesztét jelentették.
Figyelj, mielőtt... belevágsz.
Ez, amit mindig is mondok.
Rajta, ki vele, mit forgatsz a fejedben? Bökd ki.
Látod, kezd megjönni az eszed.
Nesze.
Kérj magadnak egy pohárkával.
Tudod, nekem úgy tűnik
sok ember sétál manapság, aki megengedhetné magának, hogy kocsija legyen.
Adott a lehetőség.
- Nem értem magát. - Egy pillanat.
Elgondolkoztál már valaha a benzin kuponokon?
Egész takarékos összeg van bennük, ha tudod, hogyan kell bánni velük.
Ja és takaros kis időre sittre vághatnak, ha elkapnak.
Persze, ha van valami jobb kilátásban.
Mint egy irodai meló, vagy egy bank rácsai mögött.
Valami szép és meghitt.
Tudod, hogy értem.
Akkor ez egy ajánlat?
Már régóta vártam, hogy ezt halljam.
Türelem és szerencse. Ez az én mottóm.
Ezért tartok ott, ahol vagyok.
Te meg én együtt kivételes páros lehetnénk.
Na, tisztázzunk valamit.
Mindössze egy alkalomról lehet szó, megkapom a pénzem és utána itt se vagyok.
A Markwell Place 7.-ben megtalálsz.
Hetes.
Ez a szerencse számom.
Hello, Bill.
Próbáltam kideríteni, melyik nap engednek ki.
Igen?
Igen, de úgy tűnik, hogy rokonnak, vagy ilyesminek kell lenned.
Azt hittem már meg is felejtkeztél rólam.
Sokat gondoltam rád.
Ja.
Arra gondoltam, milyen rossz lehetett neked
hogy egyáltalán összeakadtál egy ilyen fickóval, mint én.
Azt hiszem, nincs sok értelme, hogy együtt maradjunk.
Milyen fülledt ez az éjszaka.
Nekem megfelel.
Azt hiszem, bármilyen hely az lenne.
Hat hónap odabent
mint egy örökkévalóság.
Jó estét.
Jó estét, Mrs Gale.
- Cigarettát? - Nem, köszönöm.
Merre jártál?
Az egyik barátnőmmel vacsoráztam és elmentünk a moziba.
- Minden este? - Nem.
Az építkezést is már majdnem befejezték.
Igen, sokáig tartott.
Mihez kezdesz most?
Kapartam össze valamennyi pénzt.
Menjünk el.
- Menni, hová? - Nem is tudom.
Kanadába, talán. Valahová.
Új életet kezdeni.
Az Intézetnél most éppen teherautó sofőrt keresnek.
Reggel beszélhetek Dr Travis-al.
Te?
Tudsz vezetni, nem?
Igen... de miért?
A legtöbb idődet a szabadban töltenéd.
Nem szeretnél egy ilyen munkát?
Nem tudom, miért akarod ezt.
Mit fogsz mondani rólam?
Arról, hogy hol voltam.
Az igazat és hogy a barátom vagy.
Örültem, hogy láttalak, Bill.
Jó éjt.
Kicsit beteg hangja van. Jobb lenne, ha picivel többet adnál rá.
Ja, az lesz...
Honnan értesz te ehhez?
Egy mentőautót vezettem négy évig a tűzoltóságnál.
Látnod kellett volna. Nadrág, lángvédő kabát, nagy, nehéz csizmák.
Az én hangommal.
Hogy s mint, haver?
- Mit keresel te itt? - Elég elfoglaltnak látszol.
Látom túlórázol.
- Ezt meg honnan veszed? - Fent van a táblán.
"Evesham-be vinni nyolc órakkor."
- Szép kis út, mi? - Figyelj, dolgom van.
Sokféle dologhoz hozzáférsz itt.
Gazdag a választék.
Penicillin, szulfonamid szerek és ki tudja mi még.
Hé... ez olyan egyszerű lenne, mint egy pofon.
Itt van a te vissza nem térő lehetőséged.
És Harry tudja is, hogyan csináld.
Igen?
Persze, itt úgy se tudnánk elpasszolni. De a kontinensen...?
Tudod, mi a helyzet ott.
Az emberi nyomorúság.
És tudod, mi jár együtt a nyomorral? A szenvedés.
És mi jár a szenvedéssel?
Egy vagyon.
Te megőrültél. Sose tudnád kivinni az országból.
Én a mennyek kapuján is átviszem, ha arról van szó.
Megvannak a kapcsolataim.
A Pelicano kapitányával.
Most kötött ki Gravesend-nél.
Ő átveszi.
És téged is.
Jó nekem, ahol vagyok.
Tudod, én nem értelek téged, haver.
Úgy látom, megfeledkeztél valamiről.
Emlékezz, mi lóg a fejed fölött.
Sokáig tartott mire végre kibökted.
És ne feledd, nem én voltam az egyetlen akkor este az Anchor & Dolphin-ban.
Jobb, ha így nézed a dolgokat.
Neked is hasznodra válik, kitűnő helyzetben vagy.
Elhagyod az országot. A zsebed kitömve.
És beintesz a világnak.
Harry sem fog emlékeztetni arra, hogy mi történt egyszer, a pillanat hevében.
Érted?
Nyugalom, haver.
Az öreg Harry lehet, hogy nincs olyan izmos, de ez is van olyan hatásos.
Mi van, ha szólnék a zsaruknak?
Felakasztanának, nem igaz.
Felakasztanának.
Persze, ha te ragaszkodsz a munkádhoz, megbeszélhetjük azt is.
Te leszel az ártatlanság mintaképe.
Hagyd a fuvarozást.
Felhajtunk neked valami alkalmas papírt, és senki sem lenne okosabb nálad.
És nyugodtan biztosra veheted, hogy megkapod a pénzed.
Nem akarok semmilyen pénzt.
Rendben... megengedem, hogy ezt lenyúld.
Ezzel kvittek leszünk. Ki leszel fizetve.
De ha még egyszer háborgatni mersz, én megöllek!
Tudod, haver, csak magaddal tolsz ki.
- Persze, ha te ezt akarod... - Igen, ezt akarom.
Az utolsó, hogy valamit is akartál tőlem.
A Blackwall alagút felé mész, ugye?
A bejáratnál várlak, fél kilenckor.
Hozok néhány srácot is magammal.
Úgy helyben hagynak, mintha egy vonat hajtott volna át rajtad.
De semmi komoly.
Tudod, a tudásuk
néha lenyűgöz engem.
Ide figyelj.
Ez fontos nekem.
Szóval ne szórakozz Harry-vel.
Miután elhagytad a Blackwall alagutat, menj a Maidstone Road-on.
Nem lesz gond megtalálni Evesham-t.
Remélem, meg tudják állítani mielőtt skarlát járvány törne ki.
És sajnálom, hogy így alakult.
Tudom, hogy mostanában sok a túlóra, de kárpótolni fogunk érte.
A holnapra szabadnapot kapsz.
Köszönöm.
Hello sofőr. Siess, gyere be az esőről.
Szörnyű éjszaka egy ilyen hosszú útra.
Én nem bánom.
Elvigyelek? Ki tegyelek otthon?
Nem. Veled megyek.
De... azt hittem örülni fogsz. Elég kevés a személyzet Evesham-ben, szóval
önként jelentkeztem.
Küldhettek volna valaki mást. Dolgoztál egész nap.
Nem akarod, hogy veled menjek?
Dehogynem. Persze...
- Bill, van valami baj? - Nem... nem.
Jobb lenne, ha indulnánk.
Már egész népszerű lettél az Intézet háza táján.
- Hogy én? - Igen. Mindenki kedvel.
Nem untad még meg a munkádat, ugye?
Nem. Szeretem csinálni.
Én is azt hiszem. Boldognak látszol.
Nem csak a munka miatt.
Még sosem jártál Evesham környékén ezelőtt?
- Nem. Milyen? - Ó, nagyon szép vidék.
De azt hiszem, most sok mindent nem fogunk látni belőle.
Itt jön.
Az a férfi intett nekünk. Lehet, hogy bajban van.
Igen, tényleg.
Megnézem, mit akar.
Te maradj itt.
Egy pillanatra rám hoztad a szívbajt. Így elhúzni mellettünk.
Össze is csaptál.
Ezek a barátaid?
Felix, az úr, Mr Saunders.
- Nagyon örvendek. - És ő Charlie.
Mintha láttam volna még valakit a teherautóban, nem?
Igen.
- Ma este nem fog menni. - Hogyhogy?
Nem tudtam, hogy ő is velem jön. Plusz segítségre van szükségük.
"Ő"? Úgy érted, ugyan az az ifjú hölgy?
Valamelyik nap újabb szállítmányt hozok erre.
"Valamelyik nap".
A Pelicano kapitánya ma estére várja.
Akkor a kapitánynak várnia kell.
Úgy látszik, össze kell kócolni az ifjú hölgyet is.
Hacsak nem hagyod hátra és jössz velem.
Azt mondtam, hogy ma este lefújjuk.
Bill!
Ja, itt vagy?! Olyan sokáig oda voltál, már kezdtem aggódni.
- Mi történt? - Semmi. A fickó eltévesztette az utat.
Útba kellett igazítani.
Tudod mi lesz a dolgod, ha Evesham-be érünk?
Dr Parton várni fog minket. Ma este valószínűleg végigjárjuk az új eseteket.
És reggel beadjuk a megelőző oltásokat.
Akkor nem sok nyugtod lesz.
Neked sem.
Senki sem gondolta volna, hogy ilyen gyorsan terjed, de a penicillin megállítja.
Nem lehet hibázni.
Elég megnyugtató. Higgye el nekem. Ha a saját gyerekéről van szó.
- Nem kell semmi miatt aggódnia. - Köszönöm.
Nagyon köszönöm.
Nem tudom, hogy Dr. Paton mit kezd Thomas lányával.
Ő volt az első, akit levert a láz és az orvos nem mehetett a közelébe.
- Mi volt a baj? - Az apja, Luther Thomas.
Az első gyereküket elvitte a diftéria. Azt hiszi, hogy az oltások voltak az oka.
De hát ez hülyeség.
Thomas egy jó ember, de nem hallgat senkire.
Nem enged orvost a lány közelébe.
Biztos úr, telefonon keresik.
Haló?
Értettem.
Rendben.
- Ez minden, amit hoztál, Bill? - Ezek az utolsó darabok.
Dr. Paton adott nekünk egy hosszú listát. Hosszú, mozgalmas éjszakának nézünk elébe.
Mrs Paton is velünk tart, mutatni fogja az utat.
Úgy hangzik nekem mintha a fiúk jól felöntöttek volna a garatra.
Nyomja a fejüket a csapa alá és küldje haza őket.
Az egyik itt van. A hetes számú.
Mr Thomas elég erőszakos volt legutóbb mikor a doktor hívta.
Mit akar?
Mr Thomas, itt ez a ifjú hölgy London-ból...
- Nincs szükségünk senkire. - Beszélhetnék önnel egy pillanatra?
Nem hallgatok én meg senkit.
A kislányom jobban lesz a maguk segítsége nélkül is.
- El innen! - Na, ide figyeljen, Mr Thomas.
- Maga is, tűnjön innen! - Nem gondolja, hogy...?
- Na, figyeljen... - Hagyjon minket békén.
Mi most bemegyünk.
Figyeljen rám.
Gyerekek ezrein láttam már működni ezt a szert. Mindenféle dolgokra.
Csak egy perc az egész.
Ha bármi történik a kislányával az a maga hibája lesz.
Menjen be, Jane.
Van valami különösebb oka, hogy ennyire rohannunk kell vissza, Bill?
Hogy... nem
azt gondoltam szívesen lennél már otthon. Aludni egyet.
Nem, egy kicsit sem vagyok fáradt. Ami azt illeti, még soha nem voltam ilyen éber.
Ezt teszi néha a kemény munka.
Láttál valaha ilyen bájosat?
Előttünk az egész nap, Bill.
Szeretnél elmenni valahová?
Nem, csak szeretnék megállni és nézelődni egy kicsit.
Szeretlek, Jane.
- Fogalmad sincs, mennyire szeretlek. - De igen. Igen.
Régóta szeretlek anélkül, hogy tudtam volna.
Csak valami távoltartott attól, hogy ugyanezt gondoljam.
Jane.
- Ugye, nem alszol? - Hmm.
Csak ábrándozom.
Kettőnkről?
Bárcsak örökre itt maradhatnánk.
Legalábbis egy örökkévalóságig.
Én benne lennék.
Kezd hűvösödni.
Ne hagyj el, Bill.
Mert félsz.
Félni? Mitől?
Hogy arra gondoltál, hogy elmész.
Egész úton Evesham felé
szinte már bántam, hogy veled jöttem.
Erre ma reggel
azért akartam megállni, hogy elmondjam, milyen sokat jelentesz nekem.
Hogy elérted, másképp gondoljak bizonyos dolgokra.
Azora a dolgokra, amiket már elveszítettem.
Arra gondoltam, hogy elmegyek...
Van valami baj, Bill?
Nem, csak...
Csak azért
mert nekem nincs helyem az életedben.
Nem akarlak boldogtalanná tenni.
Nem fogsz.
Elmennél bárhová velem?
Igen, csak azt csináljunk, amit szeretünk.
Örökké együtt leszünk.
Hová akarsz menni?
Nem tudom
nem akarok menni sehová. Csak veled akarok lenni.
Harry.
Igen?
Remélem, megbocsátja tolakodásom, de egy barát vagyok. Bill egyik barátja.
Ó... miért nem jön beljebb.
Biztos, hogy nem zavarok?
Nem egyáltalán. Foglaljon helyet.
Elnézést, de hébe-hóba kis haj-olajt használok.
Még mindig nem mondta meg a nevét.
Harry... Harry Carter.
Bill még sosem említette ezelőtt.
Ő már csak ilyen szeszélyes. De amúgy egy jó ember.
De ezt szükségtelen is mondanom.
Én is elfogult vagyok vele szemben.
Ezért is vettem a bátorságot és jöttem el önhöz.
Volt egy kis gondom vele kapcsolatban.
Micsoda?
A munkája kapcsán.
Mit ért ez alatt pontosan? Minden a legnagyobb rendben van.
Hát, a szó szoros értelmében, igen.
Tessék.
Hoztam önnek egy kis ajándékot. Tiszteletem jeléül.
Remélem, nem veszi tolakodásnak részemről.
Attól tartok nem értem mit akar ezzel.
Ezek a legjobbak a piacon. Nem könnyű ilyet szerezni manapság.
Még mindig nem adott magyarázatott, Mr Carter.
Jól van. De hívjon csak Harry-nek.
Egyébként Bill és én társak vagyunk.
És pont most, mikor tényleg minden olyan jól alakult
akkor hirtelen
darabokra esik.
Kíváncsi lennék, hogy miért?
Egy pillanatig sem hittem, hogy maga Bill barátja. Mit akar?
Velem őszinte lehet.
Lehetséges, hogy a kis hölgy mikor elkocsikázott vele
belesuttogott valamit az ő fülébe, hm?
Mit ez az egész?
A klinikán fellelhető minden értékes cuccot.
Mi már az egészet levajaztuk.
Én szerveztem az előkészületeket, ő intézte a szállítást.
Ha nem megy el innen azonnal, hívom a rendőrséget.
Én az ön helyében, ifjú hölgy, előbb megkérdezném Bill véleményét erről.
Ha Bill itt lenne, megfogná a grabancát és...
És kihajítana?
Nagyon kellemetlen helyzetbe hozna engem. Nem is tudom, hol kezdjem.
Menjünk csak vissza nyolc hónappal ezelőttre. Egy kedd estére.
Az "Anchor & Dolphin" -ba. Hallott már erről a helyről?
Igen, hallottam.
Éppen záróra volt. Ott iszogattam.
És akkor, hirtelen, megtörtént a baj.
A következő dolog, amire emlékszem, hogy egy fickó holtan fekszik a padlón.
Bill megölte.
Bill nem ölte meg. Mondta, hogy nem.
Azért szaladt el, mert úgyis ráverték volna.
A rendőrség máshogy gondolja.
Maga hazudik.
A rendőrség hinne nekem.
És ott a csapos is.
De ez köztünk marad, Janey.
Mert maga együtt fog működni velünk.
Ez minden, amiért itt vagyok.
Csak egy kis együttműködésért.
Minden simán és barátságosan.
Nincs több félreértés.
Ugye nem hagyja Harry-t legközelebb ázni az esőben, Janey?
Maga meg én meg fogjuk érteni egymást.
- Mint a jó barátok. - Ne érjen hozzám.
Okosabb is lehetne ennél.
De sebaj.
Csak én vagyok az.
Harry.
De mostantól én veszem kézbe a dolgokat.
És mikor csettintek egyet, te ugrani fogsz.
Ne!
Örömmel.
Együtt.
Szép, meghitten.
Van valami baj, kisasszony?
Bill.
Jane.
Mi a baj? Mi történt?
Beszélj, Jane. Mi az?
Mond el.
Bejött és rám ijesztett. Azt mondta, hogy az egyik barátod.
Elkezdett rólad beszélni. Azt mondta Harry-nek hívják.
Azt mondta, megöltél egy embert a Anchor & Dolphin-ban. És akkor...
És akkor megpróbált rávenni, hogy...
Egyre közelebb és közelebb jött hozzám és fogdosott. Én meg leszúrtam.
Leszúrtad?
Azt hiszem, megöltem őt.
Jane, mond csak
ott hagytad a lakásodon?
Mikor összeesett, egyszerűen eljöttem.
Mit tettem veled?
Figyelj, Jane.
- Én most elmegyek. - El, hová?
- Mindjárt visszajövök. - Nem mehetnék veled? - Nem.
Nem tart sokáig. Itt kell maradnod.
Azt kell tenned, amit mondok.
Rendben.
Bill.
Csak várj meg itt.
Minden rendben lesz.
Megsebesültem, haver.
Nagyon megsebesített.
De én nem fogok meghalni.
Már elállítottam a vérzést.
Nem, nem fogsz meghalni. Legalábbis itt nem.
- Hívj egy orvost, haver. - Elviszlek egyhez, amint kimentünk innen.
Nem... nem megyek sehová.
Rendbe fogsz jönni, ha nem vesztegetjük az időt.
- Nem. - Állj fel, vagy végeztem veled.
- Nem! - Állj fel!
Hé... hová viszel?
Haza viszlek.
Egy hangot sem akarok hallani, amíg oda nem érünk.
- Tessék. Tartsa meg az aprót. - Köszönöm.
- Jól bekarmolt, mi? - Ja.
Amint kialussza magát, holnap egy árva dologra sem fog emlékezni.
- Szerintem sem. - Viszlát, haver.
Jó éjt.
Jobb, ha lefekszel.
Jól... jól vagyok.
Egy ital jól esne.
Szerzek neked egy orvost.
Majd azt mondod neki...
Szerezz nekem egy orvost.
Sürgősen segítségre van szükségem.
Az a lány, meg te, átvágtatok engem.
Megmondom, mit fogok a zsaruknak mondani.
Egy baráti látogatást tettem nála.
És ő leszúrt engem.
Ja... a törvény majd
keményen lesújt rá.
Ha meghalok
felkötnek mind a kettőtöket.
Hol találom a Pelicano kapitányát?
Fent a hídon.
Mit akar?
Egy fuvart két személyre és semmi kérdezősködés.
Rossz hajóra szállt, uram.
Ez egy teherhajó.
Csak teher rakományt szállítunk.
Elég lesz?
- Nem. - Ez minden, amim van.
Mi a helyzet a másik alakkal?
Az egy nő.
A feleségem.
Nem éri meg a kockázatot.
Harry egyik barátja vagyok.
- Sok Harry-t ismerek. - Tudja, kiről beszélek.
Volt egy megállapodása magával.
Rosszul alakult valami?
Nem tudta meglovasítani.
Maga?
Az sokat változtatna.
Az túl nehéz. Nem tehetem.
Miért?
Az a lány nem ér annyit?
22:24 perc van. Megvan az indulási parancs.
Éjfélre kihajózok a kikötőből.
Gondolja, hogy meg tudja csinálni?
Hello, Janey.
Az Anchor & Dolphin-ban történt.
Hallott valaha arról a helyről?
Egy férfi holtan feküdt a padlón.
Bill ölte meg.
Legközelebb nem hagyja Harry-t ázni az esőben, ugye, Janey?
A rendőrség hinni fog nekem.
És a csapos.
Csak én vagyok az.
Harry.
Együtt.
Szép, meghitten.
Jane... Jane.
Már azt hittem, sosem talállak meg.
Miért jöttél ki a lakásból?
Úgy örülök, hogy látlak. Úgy féltem...
Harry hangját véltem hallani, de...
Figyelj, Jane.
Elmentem a lakásodra.
Harry nem volt ott.
Nem tehettél többet csak megkarcolhattad a fickót és amint lehetett, kereket oldott.
Nem volt ott?
Nem, nem volt.
Ó, hála Istennek!
De elmehetett a rendőrségre veled kapcsolatban.
Figyelj, Jane. Nincs sok időnk.
Van egy hajó ami Lisszabonba indul ma este. Még elérhetjük.
Elmegyünk Kanadába, az 'államokba. Bárhová, ahol együtt lehetünk.
Ahol az emberek békén hagynak. Együtt leszünk. Jó lesz?
Igen. Nem is kívánok mást csak, hogy veled lehessek.
Jól van, gyere. Igyekeznünk kell.
Vicces.
Minden fényszóró mintha egy rendőrautóé lenne.
Biztos vagyok benne, hogy ez egy zsaru.
De nem állítanak meg minket.
Senki sem fog.
Tele van áruval.
Nem. Csak üres karton dobozok.
Megcsináljuk.
Mi a baj?
- Min gondolkodsz? - Fázom.
Vedd fel a kabátom.
- Jane. - Megöltem őt.
- Jane, kérlek. - Megtettem, én tettem.
- Rossz ember volt, nem a te hibád. - Megöltem őt.
- Nem mehetek el. - Muszáj.
Nem, Bill. Soha nem szerettem még ennyire senkit. De nem mehetek.
Mit akarsz, mit tegyünk?
- Vissza kell mennem. - Minek?
Senki sem tud bizonyítani semmit.
Senki sem bizonyít semmit, de én tudom, hogy én tettem.
Ami történt, megtörtént. Nem hibáztatlak.
- Nem tettél semmit. - Bill, kérlek.
Mondhatod, hogy önvédelem volt és felmentenek.
De ha én visszamegyek, azt nem úszom meg. A húrokba teszem a fejem.
Ezt akarod?
Nem. De az az ember az Anchor & Dolphin-ban, ugye csak baleset volt?
Lehet. Az is lehet, hogy megöltem.
Van különbség.
- Ki fogja elhinni ezt? - Megérthetik.
Figyelj, senki nem ad rá alkalmat. Különösen nekem nem.
Csak menekülsz és menekülsz. Egész életedben.
Menekültem az apámtól. A gyerekektől, akik bántottak az iskolában.
Ezért mentem szívesen a seregbe. Ott ha megütnek, nem kell elszaladnod.
Mindenki ellened van. Mindenki!
Én nem, Bill. Szeretlek.
Akkor hallgass rám, Jane.
Keresünk egy helyet.
Az nem olyan élet lesz, amit azon a délután tervezgettük, ott a dombon.
- Emlékszel? - De lesz, nekünk is lesz.
Egyedül leszünk. Vadászni fognak ránk.
De nincs más választás.
Te csak arra az emberre tudsz gondolni a kocsmában?
A cuccok a kocsiban, gyógyszerek. Elloptam őket, hogy kifizessem az utunkat.
Jane, ne hagyj itt!
Ne menj el.
Szükségem van rád.
Nem tudom, mi lenne a legjobb neked.
De azt tudom
mi az, amit nem tehetek, nem menekülhetek el az elől, amit tettem.
És tudom, hogy nem akarok nélküled élni.
Nem akarok többé egyedül lenni.
Nem akarok egyedül maradni.
Ha visszamegyünk.
Vajon együtt maradunk.
Ha szembenézünk ezzel
gondolod, hogy
talán valahol
valaki meg fog hallgatni...
Valaki azt fogja mondani, hogy ez nem a mi hibánk?
Nem a tiétek egyáltalán.
Lehet, elengednek minket
lehet, hogy nem.
Majd meglátjuk.